КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2026 року справа № 320/4179/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-САНРАЙЗ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. 
Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-САНРАЙЗ» (далі – позивач та/або ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ») з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі – відповідач та/або контролюючий орган) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.11.2019 №0139705404 у частині нарахування штрафу у розмірі 61 758 гривень 79 копійок.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що податкове повідомлення-рішення від 01.11.2019 №0139705404 у частині нарахування штрафу у розмірі 61 758 гривень 79 копійок, прийняте Головним управлінням ДПС у Київській області щодо порушення строку реєстрації податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю). На переконання позивача, податкові накладні, які не надаються отримувачу (покупцю), передбачені положеннями статті 120-1 Податкового кодексу України, як виключення для застосування штрафу за їх несвоєчасну реєстрацію. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.05.2020 справу передано судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 (суддя Харченко С.В.) відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
09.06.2020 від Головного управління ДПС у Київській області до суду надійшов відзив на позовну заяву. З посиланням на правові позиції Верховного Суду, відповідач вказує на те, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою. Відповідач зазначає, що у всіх спірних податкових накладних позивача відсутня відмітка про те, що останні складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою.
18.06.2020 до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив. ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ» заперечує проти доводів відповідача та вказує на необґрунтованість останніх. Наголошує, що спірні податкові накладні були направлені на реєстрацію з метою виправлення помилок, допущених в індивідуальних податкових номерах контрагентів та жодним чином не змінювали вартісних показників первинних податкових накладних, які зареєстровані з дотриманням строків, встановлених Податковим кодексом України. 
04.03.2024 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 прийнято адміністративну справу №320/4179/20 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О та вирішено продовжувати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
04.06.2024 до Київського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доводами, аналогічними тим, що викладені у відзиві на позовну заяву Головного управління ДПС у Київській області від 09.06.2020. Крім того, у відзиві на позовну заяву викладена заява про заміну відповідача у справі: з Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код: 43141377) на Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (ідентифікаційний код ВП: 44096797). Також у відзиві на позовну заяву викладене клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю представника відповідача.
06.06.2024 до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив. ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ» повторно вказує, що спірні податкові накладні були направлені на реєстрацію з метою виправлення помилок, допущених в індивідуальних податкових номерах контрагентів та жодним чином не змінювали вартісних показників первинних податкових накладних, які зареєстровані з дотриманням строків, встановлених Податковим кодексом України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 замінено відповідача у даній справі – Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377) на його правонаступника – Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код ВП 44096797).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в:
ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ» (ідентифікаційний код: 39207955, місцезнаходження: вулиця Велика Кільцева, 60А, село Софіївська Борщагівка, Бучанський район, Київська область) зареєстроване як юридична особа 07.05.2014.
На підставі пункту 200.10 статті 200 та в порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області проведена камеральна перевірка діяльності ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.01.2017 по 31.07.2019.
За результатом проведення камеральної перевірки, Головним управлінням ДПС у Київській області складений акт від 09.10.2019 №283/10-36-54-04/39207955, яким встановлені порушення ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме – граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
01.11.2019 Головне управління ДПС у Київській області прийняло податкове повідомлення-рішення №0139705404, яким до ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ» застосовано штраф у загальному розмірі 63 256 гривень 65 копійок.
Вважаючи, що у межах спірних правовідносин наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.11.2019 №0139705404 у частині нарахування суми штрафу у розмірі 61 758 гривень 79 копійок, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ» не погоджується з висновком Головного управління ДПС у Київській області про порушення строків реєстрації таких податкових накладних: від 24.10.2018 №1178; від 31.10.2018 №1179; від 26.11.2018 №1000; від 29.11.2018 №993; від 17.04.2019 №874; від 26.04.2019 №875; від 29.05.2019 №844.
При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не заперечує факту направлення на реєстрацію вказаних податкових накладних поза межами строків, встановлених статтею 201 Податкового кодексу України.
Натомість, позивач наполягає, що спірні податкові накладні були направлені на реєстрацію з метою виправлення помилок, допущених в індивідуальних податкових номерах контрагентів та жодним чином не змінювали вартісних показників первинних податкових накладних, які зареєстровані з дотриманням строків, встановлених Податковим кодексом України. На переконання позивача, податкові накладні, які не надаються отримувачу (покупцю), передбачені положеннями статті 120-1 Податкового кодексу України, як виключення для застосування штрафу за їх несвоєчасну реєстрацію.
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За змістом пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (у редакції, що діє з 01 січня 2017 року – станом на дату виникнення спірних правовідносин), порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів та 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.
Так, з 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Відповідно до пункту 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за номером 137/28267 (далі – Порядок № 1307) при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини, зокрема: « 08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; « 09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України та положень Порядку №1307 дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №816/1488/17 та від 11.12.2018 у справі №807/68/18, від 15.06.2021 у справі №640/5138/19.
Суд звертає увагу позивача на те, що пункт 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не містить таких підстав для звільнення від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, як – виправлення помилок, допущених в індивідуальних податкових номерах контрагентів.
Судом встановлено, що у податкових накладних від 24.10.2018 №1178; від 31.10.2018 №1179; від 26.11.2018 №1000; від 29.11.2018 №993; від 17.04.2019 №874; від 26.04.2019 №875; від 29.05.2019 №844 у верхній лівій частині у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» відсутня помітка «X» та не зазначений тип причини, зокрема: « 08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість або « 09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Більш того, у податкових накладних від 24.10.2018 №1178; від 31.10.2018 №1179; від 26.11.2018 №1000; від 29.11.2018 №993; від 17.04.2019 №874; від 26.04.2019 №875; від 29.05.2019 №844 у розділі «А» визначена загальна сума податку на додану вартість за основною ставкою.
Отже, у межах спірних правовідносин судом не встановлено підстав для звільнення позивача від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, оскільки у спірних податкових накладних ТОВ «ВІДІ-САНРАЙЗ» не вказано, що останні не надаються отримувачу та, водночас, не визначено їх складання на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, аналогічно відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись статями 243-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.