Справа № 277/184/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 року селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі с/з ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026065540000012 від 03.02.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Яблунівка Ємільчинського району Житомирської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 разом з співмешканкою ОСОБА_4 проживають однією сім`єю у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де ведуть спільний побут, мають взаємні права і обов`язки, та відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України вважаються сім`єю, на яку поширюються вимоги п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
30 січня 2026 року близько 17 год рухаючись гужовим транспортом по вул. Шевченка в селищі Ємільчине Звягельського району Житомирської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виикла суперечка між ОСОБА_5 та його співмешканкою ОСОБА_4 .
Під час суперечки ОСОБА_3 зліз з гужової повозки та підійшов до ОСОБА_4 , яка знаходилася в положенні сидячи на гужовій повозці, та наніс останній кулаком правої руки один удар в область правої навколоочної ділянки, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді синця в навколоочній ділянці, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. 
Своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченого, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
До обвинувального акту долучена заява потерпілої ОСОБА_4 від 18.02.2026 про те, що вона згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразились у спричиненні легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - є кримінальним проступком.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.
Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; раніше не судимий.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає застосування до винних осіб такі покарання: штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Враховуючи роз`яснення, які викладені в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався та, зважаючи на призначене покарання, суд не вбачає підстав для його обрання.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 302, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1