Справа №588/1618/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Лебедь О. В.	
Номер провадження 33/816/995/26 	Суддя-доповідач Терещенко О. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Терещенко О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Суми з участю секретарів судового засідання Кислої Ю.М., Баришевої А.І., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Савченка В.А. справу про адміністративне правопорушення за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою захисника Яценка Д.І. на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
УСТАНОВИЛА:
Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 06 вересня 2025 року о 12:04 год у с. Боромля по вул. Гірській, 6 керував скутером YAMAHA без номера з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер-6820» або в медичному закладі відмовився шляхом втечі, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. 
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник Яценко Д.І. подав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови та апеляційну скаргу на постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 20 січня 2026 року.
В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що у період з 29 січня по 02 лютого 2026 року адвокат Яценко Д.І. перебував на лікарняному, а тому апеляційна скарга поштовим зв`язком направлялася його стажистом, яка помилково спрямувала її на адресу Сумського апеляційного суду, а не до суду першої інстанції, що підтверджується супровідним листом Сумського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року. Внаслідок цього був пропущений строк на оскарження постанови суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданого клопотання, апеляційний суд вважає, що вказане вище клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її ухвалено, а згідно з ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її ухвалення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Під поважними причинами пропуску процесуального строку необхідно розуміти неможливість особи подати клопотання (заяву, скаргу) у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були, чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка повинна була звернутись до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції у визначений законом строк.
Зазначені вище обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно з матеріалами справи, з 29 січня по 02 лютого 2026 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Яценко Д.І. перебував на лікарняному, апеляційна скарга помилково була направлена поштовим зв`язком на адресу Сумського апеляційного суду, а не до суду першої інстанції, що підтверджується супровідним листом Сумського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року та електронною довідкою з електронної системи здоров`я. Внаслідок цього був пропущений строк на оскарження постанови суду першої інстанції.
З метою забезпечення доступу ОСОБА_1 до правосуддя апеляційний суд вважає, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню, так як був пропущений з поважних (об`єктивних) причин.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що висновки суду про те, що ОСОБА_1 виявляв ознаки алкогольного сп`яніння та його поведінка не відповідала обстановці, є надуманими і спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксована відсутність у нього ознак сп`яніння, вказаних у протоколі, а саме: тремтіння рук, почервоніння очей, запаху алкоголю з порожнини рота. Нервова поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не свідчить безумовно про перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Така поведінка обумовлена психологічним напруженням, як результат попередніх дій працівників поліції, які неодноразово зупиняли його та притягували до адміністративної відповідальності, а також індивідуальними психоемоційними особливостями та різким погіршенням стану здоров`я, підвищенням артеріального тиску. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погодився, претензій та зауважень не висловлював. Натомість працівники поліції не вчинили жодних дій, спрямованих на проведення такого огляду, в тому числі не демонстрували алкотестер і не пропонували його продути, зосередивши увагу на спілкуванні з власником транспортного засобу щодо оформлення розписки про отримання скутера. Висловивши підозру щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції не назвали ознаки такого фізіологічного стану, не зафіксували порядок перевірки виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння. Зазначена у протоколі ознака сп`яніння як почервоніння зіниць очей не передбачена п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Направлення на огляд водія складене працівником поліції о 13:30 год поза межами відеозапису без участі ОСОБА_1 та не вручене йому. Висновки суду про те, що працівники поліції забезпечили можливість участі ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення шляхом неодноразового виклику є безпідставними, оскільки, знаходячись вдома, ОСОБА_1 не міг чути і бачити працівників поліції, що підтверджується фотознімками домогосподарства.
02 березня 2026 року до Сумського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Савченка В.А. про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами з огляду на те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи є неповним та не безперервним, на ньому відсутнє фіксування події з 12:35 по 13:49 год, що може свідчити про втручання сторонніх осіб у фіксування та відсутність повного відображення обставин події. Також просив направити матеріали справи на дооформлення, оскільки протокол оформлений у вигляді стрічки (чека-роздруківки), а не на спеціальному бланку відповідно до додатку 1 Інструкції 1376. Захисник також просив закрити провадження у справі, бо ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, здійснений огляд на стан сп`яніння є недійсним, винуватість останнього не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. 
Заслухавши доповідь головуючої-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника Савченка В.А., який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445378 від 06 вересня 2025 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП (а. с. 2);
- рапорту помічника чергового ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 06 вересня 2025 року щодо обставин, зазначених у протоколі (а. с. 4);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 3); 
- відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також поведінку, яка не відповідала обстановці (а. с. 8).
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Переглядом відеозапису установлено, що під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 останній назвався вигаданим ім`ям ОСОБА_2 , повідомив вигадану дату свого народження та адресу місця проживання, постійно тікав, намагався уникнути спілкування з працівниками поліції, був знервованим, його поведінка не відповідала обстановці. На прохання поліцейських надати посвідчення водія він його не надав. Поліцейські повідомили йому про підозру на перебування у стані сп`яніння та неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що останній прямо і не відмовлявся, однак і не мав наміру його проходити. Під приводом надати води своїй матері, яка вийшла на його прохання, щоб забрати скутер, на якому ОСОБА_1 їхав без мотошолому, та якій під час спілкування з поліцейськими стало зле, ОСОБА_1 виніс матері води та, не зважаючи на заборону поліцейських, зайшов на подвір`я свого домоволодіння, зачинив хвіртку, після чого вже більше не виходив. Поліцейські помітили, що ОСОБА_1 виглядав з будівлі будинку, однак на їхнє прохання вийти, щоб пройти огляд на стан сп`яніння, він не вийшов. Попередньо, коли ще ОСОБА_1 заходив до подвір`я свого домогосподарства, поліцейські пояснили йому, що розцінюють його дії як відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України.
Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 правові наслідки відмови від проходження огляду і повідомили про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд якого відбудеться 22 вересня 2025 року о 09:00 годині у Тростянецькому районному суді.
Враховуючи викладене, у даному випадку працівниками поліції правильно була розцінена поведінка ОСОБА_1 як не бажання проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього було повідомлено про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
За таких обставин апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За клопотанням захисника ОСОБА_3 апеляційним судом були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 06 вересня 2025 року вона була на городі та збирала картоплю, коли працівники поліції затримали ОСОБА_1 . Тоді вона пішла і позвала його матір ОСОБА_4 , яка була на городі. Свідок не чула про що на вулиці спілкувалися ОСОБА_1 , його матір та поліцейські. Але вона бачила, що ОСОБА_1 з матір`ю пішли у двір. Хвилин через 5 ОСОБА_1 вийшов з двору, але працівники поліції вже поїхали.
Свідок ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , пояснила, що 06 вересня 2025 року була у дворі, коли зайшла ОСОБА_5 і сказала, що її сина затримала поліція. Вона вийшла і побачила неподалік від двору сина і працівників поліції. Син їй сказав, що їхав без шолома на мопеді, тому його зупинили. На цьому фоні син дуже розхвилювався, почервонів і у нього тремтіли руки. Так як мопед належить їй, тому на прохання поліцейських вона написала розписку про його отримання. У цей час їй стало зле і вона попросила води. Син пішов у двір та виніс їй води. Потім син знову пішов у двір, а вона пішла за ним. Але у дворі вона обмочилася, а тому попросила сина допомогти їй переодягнутися. Він виніс їй одяг і одразу вийшов на вулицю, але поліцейських вже не було. З часу як син зайшов у двір та вийшов на вулицю пройшло не більше 5 хвилин.
Апеляційний суд зазначає, що по-перше, під час розгляду справи в суді першої інстанції захист не просив допитати вказаних свідків і така версія подій, що ними озвучена, захистом суду не повідомлялася і в жодному клопотанні, які подавалися до суду першої та апеляційної інстанцій, не зазначалася. Навіть в апеляційній скарзі нічого про ці обставини не зазначено.
По-друге, апеляційний суд критично оцінює вказані пояснення свідків, оскільки вони суперечать обставинам, що встановлені переглядом відеозапису, з якого слідує, що о 12:20 год ОСОБА_1 повів мопед у руках у двір, при цьому працівник поліції йому зазначив, що він не має право покидати місце вчинення правопорушення і що на нього буде складений протокол, оскільки така його поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому поліцейський це повторював ОСОБА_1 неодноразово. Незважаючи на ці слова, останній зайшов у двір. О 12:23 год він вийшов із двору в іншому місці, оскільки вхід у домоволодіння, до якого зайшов ОСОБА_1 , мало два входи. Він дав матері води і одразу зайшов у двір, це було о 12:23 год. Більше ОСОБА_1 на вулицю не виходив. Свідок ОСОБА_4 перебувала на вулиці поряд з поліцейськими і лише о 12:27 год вона пішла у двір. Поліцейські ще перебували під їхнім двором до 12:35 год. У цей час вони стукали у хвіртку, але вона була закрита із середини. Вони кликали ОСОБА_1 , щоб той вийшов на вулицю, оскільки через паркан працівники поліції бачили його пересування по двору. Тоді поліцейський роз`яснив права, що передбачені ст. 63 Конституції, та ст. 268 КУпАП. Також ОСОБА_1 було повідомлено, що буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, коли та куди для його розгляду прибути, а саме на 09:00 год 22 вересня 2025 року до Тростянецького районного суду.
Якщо слідувати версії захисту про те, що ОСОБА_1 вийшов із двору, а працівників поліції вже не було, то йому нічого не заважало прибути до відділення поліції або самостійно звернутися до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.
Відеозаписом спростовуються доводи захисту про те, що нервова поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими обумовлена психологічним напруженням, як результат попередніх дій працівників поліції, які неодноразово зупиняли його та притягували його до адміністративної відповідальності, а та різким погіршенням стану здоров`я, підвищенням артеріального тиску.
Апеляційний суд відмічає, що факт неодноразово зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції під час керування транспортним засобом та притягнення його до адміністративної відповідальності свідчить лише про систематичне порушення останнім Правил дорожнього руху та не може виправдовувати його індивідуальні психоемоційні особливості під час спілкування з поліцейськими. Доводи про погіршення стану його здоров`я також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому суд розцінює їх лише як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за скоєне правопорушення.
Не знайшли свого підтвердження доводи захисту про те, що на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погодився, претензій та зауважень не висловлював. Натомість працівники поліції не вчинили жодних дій, спрямованих на проведення такого огляду, в тому числі не демонстрували алкотестер і не пропонували його продути.
Так, з відеозапису встановлено що ОСОБА_1 від початку спілкування з поліцейськими постійно намагався втекти з місця події, вів себе неадекватно, порушуючи заборону поліцейського, пішов з місця події, на що поліцейські змушені його були шукати, побачивши його згодом біля домоволодіння, що знаходилося поза межами місця його зупинки. Тобто, ОСОБА_1 постійно чинив перешкоди під час спілкування з поліцейськими.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення ОСОБА_1 покинув місце події, тому продемонструвати йому алкотестер у працівників поліції навіть не було можливості. Окрім того, законодавець не передбачає такого обов`язку у поліцейського як демонстрація алкотестера особі, яка при цьому не виявляє бажання проходити огляд на стан сп`яніння. 
Викладене вище також спростовує доводи захисту про те, що направлення на огляд водія складене працівником поліції о 13:30 год поза межами відеозапису та без участі ОСОБА_1 та не вручене йому, оскільки останній свідомо чинив перешкоди у проходженні ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.
Доводи захисту про те, що працівники поліції не забезпечили можливість участі ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставними, оскільки він самостійно, без примусу покинув місце події, не зважаючи на заборону з боку поліцейських, пішов додому, хоча мав можливість пройти огляд на стан сп`яніння та довести факт відсутності у нього алкогольного сп`яніння, а за необхідності допомогти хворій матері – міг запропонувати поліцейським пройти до місця свого проживання або викликати екстренну медичну допомогу для матері. Крім того, як зазначалося вище, мати ОСОБА_1 зайшла на територію свого домогосподарства значно пізніше від свого сина.
Щодо доводів захисту про те, що зазначена у протоколі така ознака сп`яніння як «почервоніння зіниць очей», не передбачена п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції апеляційний суд зазначає такее. 
Хоча у п. 3 розділу 1 указаної Інструкції не зазначено таку ознаку алкогольного сп`яніння як почервоніння зіниць очей, однак це не спростовує факту існування інших ознак, зазначених у протоколі, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук, та не спростовує факту ухилення останнього від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.
Щодо доводів захисника Савченка В.А. про те, що відеозапис, долучений до справи, є неповним та не безперервним, бо на ньому відсутнє фіксування події з 12:35 по 13:49 год, що може свідчити про втручання сторонніх осіб у фіксування та відсутність повного відображення обставин події, а відтак виключає можливість використання його як доказу, апеляційний суд зазначає так.
Дійсно, відеозапис завершується о 12:35 год, коли поліцейський, стоячи біля домогосподарства ОСОБА_1 , пояснював його права та пропонував пройти огляд, а також пояснив, що відносно нього буде складений протокол за відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомив дату розгляду справи Тростянецьким районним судом Сумської області. Протокол про адміністративне правопорушення складено о 13:49 год. 
Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. У даному випадку до справи приєднано частину запису, який стосується безпосередньо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: рух ОСОБА_1 на т/з та порушення ПДР, його зупинку працівниками поліції, виявлення у нього ознак сп`яніння, його поведінку у ході спілкування з останніми, оскільки він постійно тікав, намагався уникнути спілкування з поліцейськими, був знервованим, що свідчить про те, що його поведінка дійсно не відповідала обстановці. Також на відеозапису зафіксовано, що на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 втік з місця події.
Щодо відсутності у матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння, то апеляційний суд зазначає таке.
Пунктом 10 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Через втечу ОСОБА_1 з місця зупинки скласти акт його огляду не представилося можливим, бо відсутні результати огляду, які підлягали б зазначенню в цьому акті.
Щодо незаконності протоколу у вигляді стрічки, то апеляційний суд зазначає таке.
Згідно з п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.
Тобто, чинним законодавством не передбачено обов`язок уповноваженої особи складати протокол у справі про адміністративне правопорушення лише на спеціальному бланку, а за його відсутності - у електронній формі, а лише вказано, що за наявності технічної можливості протокол складається в електронній формі. При цьому юридична сила кожного з них буде однаковою.
Вказане вище спростовує доводи захисту про те, що оформлення протоколу у вигляді стрічки (чека-роздруківки), а не на спеціальному бланку, є підставою для направлення матеріалів справи на дооформлення.
Отже, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, та були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання захисник, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція захисту розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, що направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
З урахуванням установлених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають
Отже, під час розгляду цієї справи апеляційним судом не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи суддею суду першої інстанції в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статті 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокату Яценку Д.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20.01.2026.
Постанову судді Тростянецького районного суду м. Суми від 20.01.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Яценка Д.І. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  О. І. Терещенко