Справа № 344/17524/25 
Провадження № 1-кп/344/642/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 березня 2026 року місто Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого – судді: ОСОБА_1 ,
за участі секретарів с/з: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у селі Вишнів, Рогатинського району Івано-Франківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, на утриманні має одну малолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у житло.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин. 
Так, ОСОБА_7 , при невстановлених слідством місці та обставинах, вступив у злочинну змову із ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки майна, яке знаходилось у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 . З цією метою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 20.03.2018 року близько 11 години, прийшли до вхідних дверей приміщення житлової квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться за вказаною вище адресою.
Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , будучи об`єднаним єдиним неправомірним умислом, шляхом підбору ключа до вхідних дверей приміщення квартири АДРЕСА_3 , незаконно проникли в її середину.
Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному вище приміщенні, діючи умисно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , таємно викрав телевізор марки "Samsung LED", чорного кольору UE32M5500AUXUA, вартість якого відповідно до висновку експерта №4.3-200/18 від 05.07.2018 року становить 7881 гривень 93 копійок, запальничку марки "Zippo", срібного кольору, вартість якої відповідно до висновку експерта №4.3-200/18 від 05.07.2018 року становить 525 гривень; наручний годинник марки "Gemius Army", вартість якого відповідно до висновку експерта №4.3- 200/18 від 05.07.2018 становить 76 гривень 50 копійок, наручний годинник марки "Armany", лазерну рулетку (дальномір) марки Leica Disto АЗ», вартість якої відповідно до висновку експерта №4.3-200/18 від 05.07.2018 року становить 687 гривень 50 копійок. ліхтарик марки "X-BaloG-99000W BL-T8626", зеленого кольору, які належать потерпілому ОСОБА_9 .
Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинули та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому майнову шкоду на загальну суму 9170 гривень 93 копійок.
Також ОСОБА_7 , продовжуючи свою протиправну діяльність вступив у змову із ОСОБА_10 , з метою вчинення крадіжки майна, яке знаходилось у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_4 . З цією метою ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , 12.04.2018 року, близько 14 години, прийшли до вхідних дверей приміщення житлової квартири АДРЕСА_5 , що знаходиться за вказаною вище адресою.
Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , будучи об`єднаним єдиним неправомірним умислом, шляхом підбору ключа до вхідних дверей приміщення квартири АДРЕСА_5 , незаконно проникли в її середину.
Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному вище приміщенні, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , таємно викрав пару золотих сережок, 585 проби, у формі ракушки, вагою 4 грам, а також золотий ланцюжок 585 проби, вагою 6 грам, вартість яких, як брухту золота, відповідно до висновку експерта №4.3- 229/18 від 23.06.2018 року становить 6378 гривень 00 копійок., які належать потерпілій ОСОБА_5 .
Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинули та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому майнову шкоду на загальну суму 6378,00 гривень.
Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. 
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті він вступив у злочинну змову із ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки майна, яке знаходилось у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_4 . З цією метою він та ОСОБА_8 , будучи об`єднаним єдиним неправомірним умислом 20.03.2018 близько 11 год прийшли до вхідних дверей приміщення житлової квартири ОСОБА_9 та шляхом підбору ключа до вхідних дверей приміщення квартири незаконно проникли в середину, звідки ОСОБА_7 таємно викрав майно, яке належало потерпілому ОСОБА_9 . Після чого він та ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинули, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Також 12.04.2018 року, близько 14 він та ОСОБА_8 , будучи об`єднаним єдиним неправомірним умислом прийшли до вхідних дверей приміщення житлової квартири ОСОБА_5 та шляхом підбору ключа до вхідних дверей приміщення квартир незаконно проникли в середину, звідки таємно викрали майно, яке належало потерпілій ОСОБА_5 . Після чого він та ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинули та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро розкаявся, просив не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.
Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_7 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції. 
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у житло.
Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває; з середньою освітою; на утриманні має одну малолітню дитину; відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриття злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 в ході судового розгляду судом не встановлено. 
Окрім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається висока ймовірність вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та середній рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. 
Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив його суворо не карати, думку захисника, яка просила суд призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка у поданій заяві щодо призначення обвинуваченому покарання поклалась на розсуд суду та думку потерпілого ОСОБА_9 , який у поданій заяві просив суд застосувати до обвинуваченого найбільш м`яке покарання, дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України. 
У той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання, обставин які характеризують особу обвинуваченого та підтверджують його негативне і критичне ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.
Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. 
Як встановлено судом, обвинуваченому ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 52 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 157 456 (сто п`ятдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень, що внесена заставодавцем ОСОБА_11 за обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.09.2025 року, справа № 344/7722/25. Оскільки підстави для звернення застави в дохід держави відсутні, така підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_11 .
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальна вартість яких становить 5 863 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят три) гривні, 00 копійок, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого. 
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Питання щодо скасування арешту майна вирішити згідно ч.4 ст. 174 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд – 
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 
наступні обов`язки: 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 
- виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.
Нагляд за ОСОБА_7 здійснювати органу пробації за місцем його проживання.
Обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави - до набрання вироком законної сили залишити без змін. 
Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 157 456 (сто п`ятдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень, що внесена заставодавцем ОСОБА_11 за обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.09.2025 року, справа № 344/7722/25, повернути заставодавцю ОСОБА_11 .
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 5 863 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят три) гривні, 00 копійок за проведення судових експертиз.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:
ЦМЗ із ключем від вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 (постанова слідчого від 02.04.2018 року) ЦМЗ із ключем від вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 (постанова слідчого від 05.05.2018 року), кросівки марки «DIADORA», спортивні туфлі марки «your SELF», спортивні туфлі марки «movcment» (постанова слідчого від 26.04.2018 року) 10 пар взуття (постанова слідчого від 15.06.2018 року)– повернути власнику або законному володільцю;
цифровий носій інформації DVD-R диск (постанови слідчого від 26.03.2018 року та від 29.04.2018 року), CD-R диск (постанова слідчого від 29.03.2018 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;
спецпакети №3946687, №3946686, №3946685, №3946689 із слідами взуття (постанова слідчого від 15.06.2018 року) – знищити.
Після набрання вироком законної сили, арешт накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.04.2018 року, справа №344/5614/18 - скасувати. 
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.
Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1