Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/5262/25
Провадження № 2/332/489/26

Рішення
Іменем України

06 квітня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: 
головуючого судді: Яцуна О.С.,
при секретарі судового засідання: Дубачовій А.А.,
за участю:
представника позивача: Німченко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 05.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та відповідачем укладено договір № 0965415856/2, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в сумі 3 000,00 грн зі строком кредитування 30 днів, відсоткова ставка – 1,75% за один день користування кредитом.
11.02.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 11-02/2022, за яким ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за договором до відповідача.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги за договором до відповідача.
Позивач, посилаючись на ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та умови договору, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 48 727,50 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подала до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що договір укладено в електронній формі, однак чи є він дійсним та укладений належним чином (електронна форма, відсутність доказів автентичності підпису/ідентифікації та фактичного перерахування коштів саме відповідачу). Не доведено належним чином правонаступництво та повідомлення про відступлення права вимоги. Існують сумніви у правильності та законності розрахунку. Розмір заявлених витрат на правничу допомогу є явно завищеним і не підтвердженим деталізацією.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення договору, шляхом акцептування оферти від 18.11.2020 на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0965415856/2 від 05.11.2020 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети № 3343938 від 18.11.2020. Підписала договір електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), що було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач має тривалі правовідносини з первісним кредитором та є його постійним клієнтом, адже у відповідача наявна заборгованість по другому траншу, видача якого неможлива без погашення заборгованості по попередньому траншу, що додатково підтверджує обізнаність позичальника щодо умов договору та визнання факту укладення договору. Кошти в сумі 3 000,00 грн були перераховані на картку, номер якої вказаний саме відповідачем у заявці-анкеті. Відступлення прав вимог до відповідача здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, а відповідач не виконала зобов`язанні ні на користь первісного кредитора, ні на користь нового стягувача. Нарахування процентів здійснювалось відповідно до умов договору та в межах строку дії кредитного договору. Відповідачем свого розрахунку заборгованості не надано.
В судовому засіданні, що було призначено на 02.04.2026, представник позивача просила суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених в ньому.
Відповідач належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, жодних клопотань від неї не надходило, у відзиві просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Суд, з`ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.11.2020 між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем укладено договір № 0965415856/2.
На підставі Заявки-анкети № 3343938 від 18.11.2020, на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача, було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0965415856/2 (надалі – Договір, Договір позики, Договір позики № 0965415856/2 від 05.11.2020) (а.с. 7).
Відповідно до умов, викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ – Договір (а.с. 8).
Пропозиція (Оферта) на отримання другого траншу згідно Заявки-анкети № 3343938 від 18.11.2020 в рамках Договору про надання позики № 0965415856/2 від 05.11.2020 підписана відповідачем 18.11.2020 електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), що було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений відповідачем в особистому кабінеті на сайті кредитодавця (а.с. 9).
Відповідно до умов Договору позики, відповідачеві надано кредит в розмірі 3 000,00 грн, строк користування кредитом – 30 днів, строк дії Договору позики – 3 роки, відсоткова ставка – 1,75 % за один день користування кредитом.
Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору.
Листом сервісу онлайн платежів iPay.ua № 2632_250117143137 від 17.01.2025 підтверджено успішне перерахування 18.11.2020 коштів в сумі 3 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 18).
Належність карткового рахунку № НОМЕР_1 (повний номер картки № НОМЕР_2 ) відповідачеві ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , та зарахування 18.11.2020 коштів в сумі 3 000,00 грн на вищевказаний картковий рахунок підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260218/54627-БТ від 24.02.2026 (а.с. 211).
11.02.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 11-02/2022, за яким ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за договором до відповідача (а.с. 27-29).
Перехід права вимоги, зокрема, до відповідача також підтверджується копіями реєстру боржників та витягу з реєстру боржників (а.с. 30-32).
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги за договором до відповідача (а.с. 33-36).
Перехід права вимоги, зокрема, до відповідача також підтверджується копіями реєстру боржників та витягу з реєстру боржників (а.с. 37-39).
ТОВ «Інфінанс» зі свого боку виконав зобов`язання, надавши відповідачеві кредитні кошти, а відповідач, в порушення норм закону та умов договору, зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви має заборгованість в розмірі 115 087,50 грн, що складається з наступного: 3 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 80 692,50 грн – заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 31 395,00 грн – заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги.
Разом з цим, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача лише 48 727,50 грн заборгованості, що складається з наступного: 3 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 45 727,50 грн – заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги.
Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості (а.с. 20-24, 25, 26) відповідає вимогам чинного законодавства, відповідачем вказаний розрахунок не спростований, доказів належного виконання зобов`язання відповідачем – суду також не надано.
Загальні норми.
Приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Щодо електронної форми договору та одноразового ідентифікатору.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі – Закон), електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону).
У відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону).
Наведене знаходить своє підтвердження у постановах Верховного Суду по справах № 732/670/ від 19.09.09.2020, № 524/5556/19 від 12.01.2021.
Із Заявки-анкети на отримання кредиту № 3343938 від 18.11.2020 та Акцепту оферти від 18.11.2020 вбачається, що вони підписані одноразовим ідентифікатором 9r6f7d, що належить відповідачеві.
За наведених обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами Закону України «Про електронну комерцію».
Підписавши спірний договір шляхом використання електронно-цифрового підпису, відповідач фактично погодилась із запропонованими кредитодавцем умовами договору, що свідчить про те, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, які вони повинні виконувати.
З наведених доказів слідує, що відповідач здійснила відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору, адже жодні персональні дані відповідача не могли б бути відомі позивачу без укладення спірного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано обґрунтованих доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору, зазначений договір недійсними не визнано.
Щодо відступлення права вимоги.
Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що ТОВ «Інфінанс», ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» мали цивільну правоздатність та дієздатність на укладення договорів, відповідно, виходячи з вищенаведеного, судом встановлені факти укладення як договору факторингу так і договору про відступлення прав вимоги на законних підставах, визначених чинним цивільним законодавством.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до відповідача є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.
Щодо нарахування процентів.
За умовами договору відсоткова ставка за один день користування кредитом становить 1,75% за умов належного виконання умов договору та відсутності пролонгацій. У разі неналежного виконання умов договору відсоткова ставка становить 3,5% на день.
З розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 18.11.2020 по 18.12.2020 проценти нараховані в розмірі 52,50 грн на день (1,75% на день), а з 19.12.2020 по 11.02.2022 (дата першого відступлення права вимоги) – 105,00 грн на день (3,5 % на день).
Тобто, нарахування процентів саме в таких розмірах є законним та узгодженим з відповідачем, адже саме такі відсоткові ставки узгоджені з нею при підписанні договору. Вимог щодо нарахування процентів згідно ст. 625 ЦК України у позові не заявлено. Всі нарахування відсотків здійснені первісним кредитором і в межах дії кредитного договору. Нарахування, здійснені позивачем, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, списані безпосередньо позивачем.
Відтак, суд дійшов до висновку про законне нарахування процентів в розмірі 45 727,50 грн та про їх стягнення у повному обсязі.
Щодо правничої допомоги, то суд зазначає наступне.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат надані наступні докази: копія договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги, укладеного 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; копія прайс-листа; копія заявки на надання юридичної допомоги № 2229 від 01.08.2025 на суму 16 000,00 грн; копія витягу з Акта № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 на суму 16 000,00 грн (а.с. 48-52).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18.12.2018, у справі № 920/653/19 від 03.04.2020.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 810/3806/18 від 17.09.2019, № 320/11366/20 від 13.05.2022.
Суд, в даній частині позовних вимог керується тим, що дана категорія справ не є складною, вона є типовою і дана конкретна справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження з участю представника позивача в режимі відеоконференції. Суд приймає до уваги час, витрачений стороною позивача, враховує принципи розумності та справедливості і доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Щодо судового збору.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що в частині стягнення заборгованості позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

Вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцерозташування: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ЄДРПОУ 44276926) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором № 0965415856/2 від 05.11.2020 в розмірі 48 727,50 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).
Повний текст рішення складений 06.04.2026.

Суддя          О.С. Яцун