Справа №403/663/25 провадження № 2/403/168/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю., 
при секретарі судового засідання Муляві В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі по тексту рішення - ТОВ «Кошельок») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за договором в загальному розмірі 16396 грн. 70 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 5500 грн. 00 коп.; за нарахованими відсотками - 10896 грн. 70 коп..
Позов обгрунтовується тим, що 15 жовтня 2021 року між позивачем ТОВ «Кошельок», як кредитодавцем, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір №2849619669-493563 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 5500,00 грн. для задоволення особистих потреб на наступних умовах: початковий строк кредитування - 14 днів, дисконтна відсоткова ставка - 0,01% на добу за початковий строк кредитування (лояльний період), базова процентна ставка - 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом, а відповідач зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно д умов та правил, зазначених в договорі. Вказаний кредитний договір був укладений сторонами відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом його підписання відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого кредитодавцем електронним повідомленням (смс-повідомленням) на номер телефону позичальника НОМЕР_1 . Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_2 , вказану нею в особистому кабінеті, зареєстрованому в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Кошельок». Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач прохав стягнути із ОСОБА_1 на його користь зазначену вище суму заборгованості.
З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн..
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ТОВ «Кошельок» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог та розміру судових витрат у встановлений судом строк не подала.

ІІ. Заяви та клопотання. 

Представник позивача згідно викладеного в прохальній частині позовної заяви клопотання прохав суд розгляд справи здійснювати без його участі та участі позивача. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду (а.с.6).
Згідно з поданим в порядку ст.84 ЦПК України представником позивача клопотання останній прохав витребувати від АТ «ОщадБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: 1) відповідне рішення структурного підрозділу або посадової особи банку на підтвердження або спростування факту випуску банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 або на ім`я іншої особи; 2) виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування цієї банківської картки за період з 14 жовтня по 16 жовтня 2021 року (а.с.24-25).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності, витребування доказів, на дату проведення судового засідання 13 лютого 2026 року не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.43-44).
Ухвалою суду від 07 січня 2026 року клопотання представника позивача про витребування письмових доказів задоволено частково та витребувано від АТ «Державний ощадний банк України» виписку про рух коштів по рахунку, що був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 відповідача ОСОБА_1 за період з 14 жовтня по 19 жовтня 2021 року включно. В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовлено (а.с.58-59). 
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 13 лютого 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

15 жовтня 2021 року між ТОВ «Кошельок», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір №2849619669-493563 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір, кредитний договір, договір №2849619669-493563), який згідно положень ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений в електронній формі шляхом його підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 9601, відправленого відповідачу на номер телефону НОМЕР_1 , зазначеному нею при реєстрації особистого кабінету в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача (а.с., 9 зворот - 14, 22).
За умовами укладеного сторонами Договору (пункти 1.1, 2.3) кредитодавець ТОВ «Кошельок» зобов'язується надати позичальнику на засадах строковості, зворотності, платності кредит у сумі 5500,00 грн. шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок позичальника, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. 
За змістом пунктів 2.1, 1.3.2, 1.3.3, 3.1, 3.5.1, 3.6, 3.7, 3.8 Договору: 1) кредит надається строком на 14 днів (лояльний період), початком якого є дата підписання договору, а закінчення - дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця; 2) проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; 3) проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом; 4) проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.3.1 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування; 5) користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст.212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах: зобов'язання щодо повернення основної суми переноситься на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду; з наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов'язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803 % річних, що становить 2.2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним. 
Відповідач своїм електронним цифровим підписом підтвердила також отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, викладені у паспорті споживчого кредиту до Договору №2849619669-493563 від 15 жовтня 2021 року (а.с.8-9).
15 жовтня 2021 року ТОВ «Кошельок» на виконання умов кредитного договору було здійснено переказ грошових коштів в сумі 5500 грн. 00 коп. на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 за № НОМЕР_3 , що відповідає сумі кредиту та способу його надання, зазначеним в укладеному між сторонами Договорі (а.с.16).
Отримання відповідачем ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року кредитних коштів в сумі 5500,00 грн. підтверджується також випискою по рахунку, до якого на ім'я ОСОБА_1 було емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , наданою АТ «Державний ощадний банк України» (а.с.76, 78-80).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 26 січня 2022 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 16396 грн. 70 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 5500 грн. 00 коп., за процентами - 10896 грн. 70 коп.. Сума сплачених відповідачем відсотків становить 1,00 грн. (а.с.18-19).
Під час судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення нею 15 жовтня 2021 року кредитного договору та отримання грошових коштів у визначеному ним розмірі.
Доказів здійснення погашення заборгованості за наданим кредитом в повному обсязі відповідачем ОСОБА_1 під час судового розгляду також надано не було.
Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. 
Відповідно до ст.ст.626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.  Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.
Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання: 
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону).
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19).          Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що кредитний договір був підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора 9601, отриманого нею на номер мобільного телефону у вигляді смс-повідомлення, що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами. 
В протилежному випадку - без здійснення входу відповідача на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання нею одноразового ідентифікатора у виді смс-повідомлення, укладення кредитного договору було б технічно неможливим.
Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19.
Належних доказів на спростування тверджень позивача ТОВ «Кошельок» щодо здійснення саме відповідачем ОСОБА_1 електронного підпису кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора 9601 суду надано не було.
Згідно з положеннями ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів .
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором вбачається, що сума заборгованості за кредитом складає 16396,70 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5500,00 грн., за процентами - 10896,70 грн..
Наведений позивачем ТОВ «Кошельок» розрахунок заборгованості ОСОБА_1 відповідає умовам кредитного договору щодо розміру та строку сплати відповідачем передбачених ним платежів, в тому числі і щодо нарахування процентів, а саме: 1) нарахування процентів в межах лояльного періоду - 14 днів (з 15 жовтня по 28 жовтня 2021 року) в сумі по 0,55 грн. в день, що відповідає процентній ставці 0,01% від суми кредиту, та становить в загальній сумі 7,70 грн. (0,55 грн. х 14 днів); 2) нарахування процентів, починаючи з 29 жовтня 2021 року по 26 січня 2022 року за стандартною (базовою) процентною ставкою 2,2% від суми кредиту в день, що становить 121,00 грн., та в межах періоду користування, узгодженого сторонами в пунктах 3.6, 3.7 Договору (не більше 90 днів після закінчення лояльного періоду), що становить 10890,00 грн. (121 грн. х 90 днів); 3) загальна сума заборгованості за процентами 10896,70 грн. (7,70 грн. + 10890,00 грн.) - 1,00 грн. (сплачено відповідачем)).
При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі ОСОБА_1 не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання нею зобов'язань за кредитним договором, в тому числі не спростовано наявного розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов'язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності кредитного договору від 15 жовтня 2021 року, укладеного нею з ТОВ «Кошельок».
Зазначений договір з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавався судом недійсним.
Судом також враховується, що у даній справі відповідачем дії позивача, як фінансової установи, щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом та її розміру.
На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов'язань за договором №2849619669-493563 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 15 жовтня 2021 року щодо повернення суми кредиту та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування кредитом) у розмірах та строки, передбачені цим договором, та приходить до висновку про задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Кошельок» заборгованості за тілом кредиту в сумі 5500 грн. 00 коп. та процентами за користування ним в сумі 10896 грн. 70 коп., а всього в загальному розмірі 16396 грн. 70 коп..

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ТОВ «Кошельок» звернулась до суду з позовом майнового характеру, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.1).
З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі ТОВ «Кошельок» грошові кошти по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.       Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України).
У поданій до суду позовній заяві представником ТОВ «Кошельок» зазначено про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн..
На підтвердження зазначеного розміру понесених ТОВ «Кошельок» витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача були надані копії: 1) договору про надання правничої (правової) допомоги від 12 лютого 2025 року, укладеного між ТОВ «Кошельок», як клієнтом, та адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» в особі керуючого бюро Гурського Г.Ю. (а.с.20); 2) додатку від 15 жовтня 2025 року до зазначеного договору, в якому адвокатське бюро, як виконавець, зобов`язується надати замовнику наступну правничу допомогу: оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги (додаток до договору про надання правової допомоги) (30 хвилин) вартістю 1000,00 грн.; збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору (1 година) вартістю 2000,00 грн., виходячи із ціни 1 години 2000,00 грн.; складання позовної заяви (2 години) вартістю 4000,00 грн., виходячи із ціни 1 години 2000,00 грн.; формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та відповідачу) (1 година) вартістю 2000,00 грн.; відправка позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі (30 хвилин) вартістю 1000,00 грн., виходячи із ціни 1 години 2000,00 грн. (а.с.21); 3) свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Гурського Г.Ю. (а.с.26).
В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно клопотання, викладеного в прохальній частині позовної заяви прохав провести розгляд справи без його участі та участі позивача.
На дату судового розгляду справи по суті письмових заперечень від відповідача ОСОБА_1 щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу подано не було.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для стягнення із відповідача зазначеного у позовній заяві розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у зв`язку з чим 1) розмір таких витрат, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
У разі недотримання цих вимог суд відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.     
Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.        За змістом правового висновку, викладеного в постанові Великої палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.  У постанові від 28 вересня 2022 року у справі №534/14/20 Верховний Суд зазначив про те, що аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, колегія суддів враховує, що адвокат - це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.      При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.             Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).             З наданого представником позивача додатку до договору про надання правничої допомоги, вбачається вартість наданих адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» в особі керуючого бюро послуг: 1) оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги (додаток до договору про надання правової допомоги) - 30 хвилин вартістю 1000,00 грн.; 2) збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору - 1 година вартістю 2000,00 грн.; 3) складання позовної заяви - 2 години вартістю 4000,00 грн.; 4) формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та відповідачу) - 1 година вартістю 2000,00 грн.; відправка позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі - 30 хвилин вартістю 1000,00 грн..
Разом з тим, спір по справі не є складним; позовна заява містить посилання на норми чинного законодавства та усталену практику суду касаційної інстанції щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, що, як наслідок, не потребувало від адвокатського бюро в особі керуючого бюро адвоката Гурського Г.Ю. проведення порівняльного аналізу цих правових норм, ознайомлення з практикою суду касаційної інстанції та витрачання у зв'язку з цим значного часу для визначення способу захисту права ТОВ «Кошельок», як позивача, та обгрунтування правових підстав позову, а тому суд приходить до висновку про достатність витрачання адвокатським бюро в особі керуючого бюро адвоката Гурського Г.Ю. 0,5 години часу для аналізу доказів, обсяг яких є незначним, вартість якої, визначається судом в розмірі 500,00 грн. та 2 годин часу для складання позовної заяви, вартість яких, виходячи зі складності справи та співмірності із ціною позову, визначається судом в розмірі 1500,00 грн. за годину, що відповідно складатиме 3000,00 грн..
При цьому судом враховується, що включена до складу правової (правничої) допомоги послуга - формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору, не є необхідними при наданні клієнту правничої допомоги, виходячи зі змісту наведеної вище практики Верховного Суду та наявності в адвоката повної юридичної освіти та стажу роботи в галузі права, які обумовлюють його обізнаність з цих питань без прикладання будь-яких додаткових зусиль для їх з'ясування.
Доказів вжиття адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» заходів, спрямованих на самостійне збирання доказів, матеріали цивільної справи не містять.
Формування додатків до позовної заяви (для суду та відповідачу) повністю охоплюється, виходячи зі зміст п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, такою послугою адвоката як складання позовної заяви, а тому підлягає виключення із переліку наданих адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» послуг, що входять до складу правової допомоги.
Оформлення адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» документів щодо надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Кошельок» не є за своїм змістом правовою послугою, яка надається клієнту та яка безпосередньо пов'язана з предметом позову, оскільки стосується насамперед виконання адвокатом вимог як процесуального законодавства, так і Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо належного підтвердження свого представництва під час надання правової допомоги у справі, не замінюючи собою цю допомогу безпосередньо, а тому підлягає виключенню зі складу наданої позивачу правової (правничої) допомоги.
З урахуванням подання позовної заяви разом з додатками до суду через підсистему «Електронний суд», а не засобами поштового зв`язку; надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками поштовим відправленням не адвокатом Гурським Г.Ю., а ТОВ «Кошельок», що безпосередньо вбачається з доданої до позовної заяви копії опису вкладень до листа (а.с.32, 42); відсутності доказів на підтвердження реальності та необхідності при наданні правничої допомоги ТОВ «Кошельок» формування матеріалів адвокатського досьє, суд приходить до висновку про доведеність керуючим бюро - адвокатом Гурським Г.Ю. надання послуги з подання позовної заяви до суду через підсистему «Електронний суд» та вважає достатнім визначення вартості цієї послуги в сумі 200,00 грн..
З огляду на викладене, обсяг юридичної роботи адвокатського бюро «Герман Гурський та партнери»в особі керуючого бюро - адвоката Гурського Г.Ю. не можна вважати значним; вартість такої роботи у загальному розмірі 10000,00 грн. є завищеною, належним чином не обгрунтованою, а тому суд, враховуючи ціну позову (16396,70 грн.), приходить до висновку про часткове задоволення визначеного представником позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення на користь позивача ТОВ «Кошельок» з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3700,00 грн., що на думку суду в повній мірі відповідатиме принципам співмірності та розумності судових витрат, характеру спірних правовідносин, обсягу наданих адвокатським бюро послуг позивачу, складності справи та реальності наданих адвокатських послуг.  
Інші судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,          
В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за договором №2849619669-493563 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 15 жовтня 2021 року в загальній сумі 16396 грн. 70 коп. (шістнадцять тисяч триста дев`яносто шість гривень сімдесят копійок). 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» в порядку розподілу судових витрат судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» в порядку розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3700 грн. 00 коп. (три тисячі сімсот гривень 00 копійок).
Повне ім`я та найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», адреса місцезнаходження: вул.Антонова, буд.8А с.Чайки Києво-Святошинський район Київська область, поштовий індекс 08135, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40842831.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 18 лютого 2026 року.

Суддя С.Ю.Атаманова