ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/1682/25
Провадження № 2/483/173/2026
РІШЕННЯ
Іменем України
26 березня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Рак Л.М.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
позивача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Корця С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності за набувальною давністю, –
В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у 2003 році працював трактористом в СГ ЗАТ «Дніпро» в с. Дмитрівка Очаківського району. В цьому ж році створив сім`ю з ОСОБА_2 . Маючи проблеми з житлом, звернув увагу на житловий будинок, який був розташований в  АДРЕСА_1 , який перебував у занедбаному стані, в ньому були відсутні двері, вікна та в будинку ніхто не проживав тривалий час. Він самостійно намагався з`ясувати хто є власником вказаного будинку, розпитував сусідів будинку, якими щодо попередніх власників будинку, йому було повідомлено, що сім`я яка проживала в даному будинку, декілька років тому виїхали до своїх родичів в Росію та до будинку не проїздять та не доглядають, в зв`язку з чим будинок став занедбаним та з нього були вкрадені вікна, двері та інші цінності, після чого він звернувся до Дмитрівської сільської ради від якої йому стало відомо, що особи, які раніше проживали в зазначеному будинку на нього право власності не оформлювали, та декілька років тому покинули будинок, виїхавши па постійне проживання в Росію, в зв`язку з чим він звернувся до Дмитрівської сільської ради з проханням розглянути питання щодо можливості надання йому будинку в АДРЕСА_1 , для проживання його сім`ї, на що сільська рада не заперечувала проти його проживання у вказаному будинку. Починаючи з 2003 року і по теперішній час він постійно разом зі своєю дружиною та сином ОСОБА_3 , який народився в цьому ж будинку, проживають в будинку АДРЕСА_1 . За час проживання він постійно проводить ремонтні роботи та доглядає за будинком. За власні кошти були вставлені вікна та двері, проведено ремонт даху будинку, здійснено ремонт внутрішніх приміщень, проведено водопровід та інтернет, облаштовано огорожу, ворота та замощення, приведено до ладу гараж та інші підсобні приміщення. Також він постійно сплачує комунальні послуги, а саме за електропостачання та водозабезпечення. У 2021 році він вирішив оформити правовстановлюючі документи на вказаний будинок у зв`язку з чим звернувся до Очаківської філії КП ММБТІ та йому було виготовлено технічний паспорт та надано інформацію про те, що до 2021 року технічна інвентаризація не проводилась та право власності на нерухоме майно, а саме на даний житловий будинок, не реєструвалось. В зв`язку з військовими діями подальше оформлення документів було призупинено. В серпні 2025 року внаслідок військової агресії рф його будинок був пошкоджений, однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів він позбавлений можливості скористатися компенсаційними механізмами, тому вирішив отримати правовстановлюючі документи на вказаний будинок у відповідності до вимог законодавства. За час його проживання у даному будинку та фактичного володіння і користування ним, а це понад 22 роки, до нього не було жодних претензій щодо проживання та фактичного володіння будинком ані з боку органів місцевого самоврядування, ані з боку будь-яких інших юридичних або фізичних осіб. Отже, зважаючи на добросовісність, відкритість та безперервність володіння житловим будинком більше двадцяти двох років, відсутність заперечення з цього приводу органу місцевого самоврядування та будь-яких інших осіб, вважає, що набув на нього право власності на підставі набувальної давності. Посилаючись на викладене просив визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.
Позивач та його представник – адвокат Корець С.В. в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач Куцурубська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області у судове засідання не з`явився, надав лист за підписом сільського голови про розгляд справи без участі представника Куцурубської сільської ради, в якій також зазначив, що з позовом згодні.
Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю проживає на території Куцурубської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 з 2003 року по теперішній час. Сім`я за вказаною адресою не зареєстрована. Дані обставини підтверджуються довідкою від 13 листопада 2025 року № 283/15.01-33, виданою Куцурубською сільською радою за підписом старости с. Дмитрівка (а.с.15).
Відповідно до довідки про склад сім`ї від 25 вересня 2025 року № 260/15.01-33 до складу проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 , входять ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).
З виписки з погосподарської книги від 13 листопада 2025 року № 284/15.01.33 виданої Куцурубською сільською радою вбачається, що згідно з записом по господарській книзі № 01 за 2016-2023 року (особистий рахунок № НОМЕР_1 ) в АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок, рік побудови 1980. На даний будинок відсутній витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності або свідоцтво на право власності (а.с.11).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 453280716 від 24 листопада 2025 року відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , - відсутні (а.с.12).
З листа від 01 жовтня 2025 року № 523 за підписом начальника Очаківської районної філії ММБТІ вбачається, що згідно з архівними даними станом на 28 грудня 2012 року на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а.с. 10).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пояснили, що сім`я ОСОБА_4 проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 приблизно 20 років. На час їх проживання будинок був в занедбаному стані, оскільки в ньому ніхто довгий час не проживав, його попередні мешканці виїхали до рф і більше ніколи не поверталися. Позивач привів будинок до стану проживання і став проживати в ньому з сім`єю. За час проживання в будинку ОСОБА_7 повставляв вікна та двері в ньому, полагодив дах, зробив ремонт, побудував гараж, сарай, провів водопровід та підтримує його в належному стані.
Крім того, з доданих копій розрахункових книжок вбачається, що ОСОБА_1 здійснюється оплата комунальних послуг за вищевказаною адресою, підключено телекомунікаційні послуги (а.с.25-27, 28).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом.
Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, що належить за правом власності іншій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається лише за рішенням суду.
Із системного аналізу зазначеної норми вбачається, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю необхідно, по-перше, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом із цим, факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство тощо).
Відповідно до п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень нині діючого ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України. Набувальна давність як підстава виникнення права власності запроваджена ст. 344 ЦК України, застосовується з 01 січня 2004 року, а з врахуванням п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК – не раніше 01 січня 2001 року.
Згідно з п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 добросовісно заволодів житловим будинком за  адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який не зареєстровано, на протязі більше десяти років не приховував факт знаходження цього майна у його володінні, продовжує відкрито і безперервно володіти ним, інші особи не претендують на вказаний будинок, крім того, відповідачем не заявлено вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна у комунальну власність, а також, що визнання права власності за позивачем на вказаний будинок не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Судові витрати суд відносить на рахунок позивача за клопотанням останнього.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності за набувальною давністю, – задовольнити.

Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача. 

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 квітня 2026 року. 

Головуючий: