МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 р.  	№ 400/10869/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
08.10.2025 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач) з вимогами:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_2 , від 08.08.2025 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_2 , відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що є військовозобов`язаним, який має матір з інвалідністю ІІ групи, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Відповідач відмовив у задоволенні заяви. Мотивуючи відмову в наданні відстрочки комісія зазначила, що наявні невійськовозобов`язані особи, які можуть здійснювати догляд за особою з інвалідністю. Позивач вважає таку відмову протиправною оскільки за його твердженням, в п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” не йдеться про догляд за батьками взагалі, а умовою є можливість інших осіб утримувати особу з інвалідністю. Позивач стверджує, що його сестри не мають можливість утримувати матір, оскільки одна з сестер є особою з інвалідністю, друга – матір`ю, що виховує дитину самостійно, третя – багатодітною матір`ю. Позивач стверджує що він є єдиною особою, яка має можливість утримувати хвору матір. Просить позов задовольнити.
Ухвалою від 13.10.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив спрощене провадження у справі, визначив, що розгляд справи буде здійснюватися без виклику сторін, встановив строк для подання сторонами заяв по суті.
Відповідач проти позову заперечив, у відзиві послався на те, що розпорядженням Миколаївської районної військової адміністрації при ІНФОРМАЦІЯ_4 створено
комісію з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та затверджено її склад. ОСОБА_1 , рішенням комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період прийнято рішення від 27.08.2025 про відмову в наданні відстрочки у зв`язку з наявністю трьох сестер. На розгляд комісії не були надані всі необхідні підтверджуючи документи, які свідчать про неможливість ними здійснювати постійний догляд за матір`ю. Відтак, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Позивач не скористався своїм правом на відповідь на відзив.
Справу розглянуто в письмовому провадженні. 
На підставі матеріалів справи суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач є військовозобов`язаною особою і перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 
09.08.2025 позивач на адресу відповідача засобами поштового зв`язку направив заяву з додатками, в якій просив надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
До заяви додано: копія паспорта ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія паспорта ОСОБА_2 (мати позивача); копія довідки до акта МСЕК серія 12 ААВ № 648151 від 13.12.2022 щодо ОСОБА_2 ; копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 18.09.1989, свідоцтва про шлюб від 18.09.2021, паспорта ОСОБА_3 , довідки до акта МСЕК серія 12ААВ № 450642 від 08.08.2022 ОСОБА_3 ; копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 від 14.05.2013, свідоцтва про шлюб від 04.10.2022, свідоцтво про смерть від 15.02.2023, свідоцтво про народження від 15.06.2023, посвідчення члена родини, загиблого військовослужбовця від 19.09.2024; копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.08.2017, свідоцтва про шлюб від 07.03.2019, посвідчення багатодітної родини від 13.03.2025, свідоцтва про народження дітей від 17.04.2019, 25.07.2023, 05.05.2025; копія повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.05.2025.
За результатами розгляду заяви позивача, Комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_6 ухвалила рішення, оформлене протоколом №66 від 27.08.2025, яким відмовила у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період з тих підстав, що додані до заяви документи не підтверджують право на відстрочку. 
Відповідно до повідомлення відповідача № 4416 від 27.08.2025 причиною відмови є: недотримання вимог додатку № 5 до Постанови № 560; надати підтвердження щодо неможливості здійснення догляду сестрами військовозоб`язаного.
Позивач з цією відмовою не погодився, що стало причиною для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» № 2232-ХІІІ Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами Україна «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з ч.5 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543 призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України прийняв постанову №560 від 16.05.2024, яка набрала чинності 18.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». Цей Порядок визначає: зокрема
-процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;
У цьому Порядку у розділі «Надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення» чітко передбачено алгоритм дій районного ТЦК:
56. Відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
57. Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
58. За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
59. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
60. Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
Позивач при зверненні до відповідача із заявою про відстрочку просив йому надати відстрочку на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:
13) які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Таким чином не підлягають призову військовозобов`язані, які:
- мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи,
- за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.
- або якщо є інші особи, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані їх утримувати, але вони:
1. є особами з інвалідністю,
2. потребують постійного догляду,
3.перебувають під арештом (крім домашнього арешту),
4.відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волію
Застосовуючи ці приписи до обставин справи, суд зазначає таке.
Матеріалами справи підтверджується, що матір позивача є особою з інвалідністю ІІ групи. 
Водночас, позивач має три рідні сестри.
Суд погоджується з позивачем, що наявність сестри позивача – ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи (підтверджується довідкою до акта МСЕК № 450642 серія 12ААВ), не є перешкодою для надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації.
Натомість, мотивуючи відсутність можливість утримувати матір іншими сестрами, позивач зазначив, що одна з них - ОСОБА_6 1996 року народження, одна виховує дитину, якій ще немає 3-х років, оскільки чоловік ще до народження дитини, будучи військовослужбовцем, загинув в бою, захищаючи Батьківщину. Що стосується третьої сестри - ОСОБА_7 , 1985 року народження, є матір`ю трьох дітей, має статус багатодітної родини, найменшій дитині ще немає року.
Оцінюючи ці доводи позивача, суд враховує, що відповідно до ст.ст.202-204 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.
Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.
Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.
У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.
Отже, хоча позивач і має матір, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, але у позивача є дві рідні сестри, які також зобов`язані відповідно до норм Сімейного Кодексу України утримувати свою матір. Доказів того, що рідні сестри позивача ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) не мають можливості утримувати матір, оскільки є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом, відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі матеріали справи не містять.
Також позивач не надав суду доказів, які звільняють сестру позивача від обов`язку утримувати батька з підстав зазначених у ст.ст.202-204 СК України.
Таким чином, позивачем не надано до ІНФОРМАЦІЯ_7 доказів існування обставин, що дають право на відстрочку від призову на підставі п.13 ч.1 ст.23 Законом України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Тому суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у наданні відстрочки від призову.
Отже, позов задоволенню не підлягає.
Суд зазначає, що заходи забезпечення позову зберігають свою силу до набранням рішенням суду законної сили відповідно до ч.6 ст.157 КАС України.
Судовий збір відповідно до ст.139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко