Справа № 474/1115/25
Провадження № 2/474/157/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

19.03.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:

17.11.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 8351988 від 27.05.2025р. в розмірі 26 240 грн. 50 коп., з яких: 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 5 619 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками; 1 121 грн. 25 коп. заборгованість за комісією; 13 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею/неустойкою.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.05.2025р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ “1БАНК”) та відповідачем було укладено в електронній формі договір № 8351988, згідно якого позикодавець надав відповідачу, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, грошові кошти у розмірі 6 500 грн. зі сплатою процентів 0,95% в день та комісії у сумі 17,25% від суми наданого кредиту. Неустойка - 325 грн. в день. Строк кредитування - 360 днів.
Договір укладено дистанційно, в електронній формі, та він підписаний електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора.
Кредитодавець виконав умови договору та надав відповідачу грошові кошти в сумі 6 500 грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 .
16.10.2025р. між ТОВ “1БАНК” та ТОВ “Фінпром Маркет” укладено договір факторингу № 16/10/25 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у т.ч. і за договором № 8351988 від 27.05.2025р. укладеного з відповідачем.
Загальний розмір заборгованості за договором № 8351988 від 27.05.2025р. укладеного з відповідачем становить: 26 240 грн. 50 коп., з яких: 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 5 619 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками; 1 121 грн. 25 коп. заборгованість за комісією; 13 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею/неустойкою.
Тож позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у заявлених розмірах, а також витрати на правову допомогу у розмір 4 500 грн. 00 коп.
Представниця позивача Ткаченко Ю.О. в судові засідання 02.02.2026р. та 19.03.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у заяві від 09.02.2026р. просила розглядати справу за відсутності представника, дала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання 02.02.2026р. та 19.03.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток рекомендованим поштовим відправленням, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
19.03.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
27.05.2025р. між ТОВ “1БАНК” та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8351988, за умовами якого, п.п. 2.1, 2.2.1-2.2.8, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти від суми позики, комісію за надання кредиту. Параметри та умови позики: сума кредиту - 6 500 грн. 00 коп.; строк кредитування/строк договору - 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу 2 973 грн.75 коп., період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, кількість мінімальних обов`язкових платежів - 11. Дата сплати першого платежу 25.06.2025р. Тип кредиту - не відновлювальна кредитна лінія. Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (1 121 грн. 25 коп.) Дата повернення кредиту - 21.05.2026р. Орієнтовна загальна вартість кредиту 29 851 грн. 25 коп., неустойка - 325 грн. в день. Процентна ставка - 0,95% в день.
Знижена процентна ставка 0,475% у день протягом перших 30 днів з дати надання кредиту, за умови якщо позичальник у трок до дати сплати першого обов`язкового платежу сплатить комісію за надання кредиту та проценти, у сумі не менше 2 047 грн. 50 коп. Однак якщо у договорі розмір процентної ставки дорівнює 0,95% то можливість сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою - не передбачено (п.п. 2.2.9 договору № 8351988).
У п.п. 2.3, 2.3.1, 2.8 договору № 8351988 сторони погодили, що орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3194,73%, денна процентна ставка - 0,998%. Проценти нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості.
Проценти нараховуються на суму кредиту (його залишку) виходячи із строку фактичного користування кредитом за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня користування кредитом та включаючи дату його повернення, до повного погашення заборгованості та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання кредиту. Комісія за надання кредиту нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальнику відповідно до умов договору (п.п. 6.1, 6.2 договору № 8351988).
Для отримання кредиту, позичальник має бути зареєстрований ІКС. Результатом проходження всіх етапів реєстрації є створення Особистого кабінету Позичальника, для входження до якого позичальник використовує особистий логін та пароль, які він вказав при реєстрації. Після першої реєстрації та під час кожного входу в особистий кабінет позичальником додатково вводиться код, який надсилається позичальнику у вигляді смс-повідомлення та/або вхід здійснюється за допомогою використання інструментів “touch id”, “face id”. Після реєстрації на сайті в ІКС та створення Особистого кабінету позичальник подає заяву на отримання кредиту шляхом вибору на сайті бажаних умов надання кредиту, суми та строку кредиту, тощо. Відбувається ідентифікації та верифікація клієнта через систему BANKID. Після схвалення заяви позичальника на отримання кредиту кредитодавець надсилає позичальнику повідомлення про прийняте рішення, та вказана інформація відображається в особистому кабінеті (розділ 3 та 4 договору № 8351988).
У п.п. 5.1, 5.5 договору № 8351988 позичальник підтвердив, що перед укладенням договору він ознайомився з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, яка містить проект договору, Правила надання коштів та банківських металів у кредит, іншою інформацією про кредитодавця та послуги які ним надаються за допомогою веб-сайту, мобільного додатку. Договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України “Про електронну комерцію”.
Кредитодавець має право відступити право вимоги за договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором (п. 8.2.6 та п. 10.1.10 договору № 8351988).
За прострочення виконання зобов`язання позичальником, несплати першого обов`язкового/мінімального обов`язкового платежу за договором нараховується неустойка у розмірі визначеному п. 2.2 договору, починаючи з першого дня прострочки і до дати сплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі першого обов`язкового/мінімального обов`язкового платежу та неустойки. Строк позовної давності до таких вимог - 5 років.
Договір № 8351988 підписаний сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, зокрема позичальником - 515110. Номер електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 .
У довідці про ідентифікацію ТОВ “1БАНК” підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 з яким укладено договір № 8351988 ідентифікований товариством “1БАНК”, акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 515110, час відправки 27.05.2025р. 19:02:38, та зазначено електронну пошту на який його відправлено. Ідентифікація клієнта за посередництвом системи BANKID, дата проходження 04.02.2025р. 14:54:21, банк ПриватБанк. 
Факт перерахування відповідачу коштів за договором № 8351988 підтверджується копією платіжної інструкції відправника ТОВ “1БАНК” № 5fe9c32c-9b50-4a90-9cf6-7c6abd274a79, довідкою АТ КБ “ПриватБанк” від 28.11.2025р. № 20.1.0.0.0/7-251126/95638-БТ та випискою про рух коштів по картці за період з 27.05.2025р. до 30.05.2025р., відповідно до яких відповідачу банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку 27.05.2025р. зараховано кошти в сумі 6 500 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 8351988 виготовленим ТОВ «1БАНК» за період з 27.05.2025р. до 16.10.2025р. заборгованість відповідача перед банком на кінець періоду становить: 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5 619 грн. 25 коп. - проценти нараховані за стандартною процентною ставкою 0,95% в день (61 грн. 75 коп.) у період з 27.05.2025р. до 25.08.2025р. (91 день); 13 000 грн. 00 коп. - неустойка нарахована з 26.06.2025р. (після перших 30 днів в зв`язку з непогашенням першого обов`язкового/мінімального обов`язкового платежів) до 04.08.2025р. (за 40 днів) у розмірі 325 грн. в день; 1 121 грн. 25 коп. - комісія за надання кредиту - одноразово у день видачі кредиту. Платежі на погашення кредиту відповідачем не вчинялися.
16.10.2025р. між ТОВ “1 Безпечне агентство необхідних кредитів” та ТОВ “ФІНПРОМ МАРКЕТ” укладено договір факторингу № 16/10/25, згідно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги. 
У Реєстрі до Договору факторингу № 16/10/25 під порядковим № 1893 значиться боржник ОСОБА_1 договір № 8351988: 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 5 619 грн. 25 коп. - проценти, 13 000 грн. 00 коп. - неустойка, 1 121 грн. 25 коп. - комісія.
20.10.2025р. проведено фінансування згідно Договору факторингу № 16/10/25, про що надано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579939279.1 від 20.10.2025р.
У розрахунку заборгованості виготовленому ТОВ “Фінпром маркет” за договором № 8351988, за період з 15.10.2025р. до 24.10.2025р., зазначено, що загальна сума заборгованості по договору станом на 24.10.2025р. становить 26 240 грн. 50 коп., з них: 6 500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5 619 грн. 25 коп. - проценти; 13 000 грн. 00 коп. - неустойка (пеня); 1 121 грн. 25 коп. - комісія за надання кредиту. З нього ж вбачається, що відповідачем платежі на погашення боргу не вчинялися.
25.08.2025р. між адвокаткою Ткаченко Ю.О. та позивачем укладено договір № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги відповідно до якого (розд. 1) адвокат прийняв на себе зобов`язання з виконання дій спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту у судовому порядку, а також захисту прав клієнта пов`язаних із стягненням заборгованостей у судовому порядку. У розділі 4 договору зазначено про винагороду адвоката, її вид та вартість, а також те, що клієнт протягом 10 днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги та отримання рахунку сплачує винагороду.
У Витязі з акту № 6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.10.2025р. (додаток № 2 до Договору № 25-08/25/ФП) зазначено, що згідно з договором № 25-08/25/ФП послуги з правничої допомоги надані адвокатом у повному обсязі щодо боржника ОСОБА_1 . Надана послуга та вартість: вивчення наявних у клієнта документів, їх аналіз, визначення правової позиції, аналіз судової практики та збір документів/доказів для формування позовної заяви - 500 грн.; підготовка та складання позовної заяви до боржника за договором позики, за необхідності - інших заяв по суті справи електронній формі за посередництвом ЄСІТС, представництво адвокатом інтересів клієнта у суді (самостійно подача адвокатом позовної заяви) - 4 000 грн.
Оплата згідно Акту № 6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.10.2025р. за договором № 25-08/25/ФП проведена 27.10.2025р. (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 579939289.1).
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;
Відповідно до ст. 11 Закону України “Про електронну комерцію” електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України “Про електронну комерцію” якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачем та ТОВ “1БАНК” договору позики № 8351988 в електронній формі та перерахування йому кредитних коштів згідно його умов, а також невиконання відповідачем свого обов`язку щодо погашення заборгованості та процентів за ним, комісії за надання кредиту, доведеність переходу прав вимоги за цим договором до позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6 500 грн., процентів у розмірі 5 619 грн. 25 коп., комісії 1 121 грн. 25 коп. є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню.
Водночас щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 13 000 грн. 00 коп., слід зазначити наступне.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків, саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому, це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі.
Пеня, як різновид неустойки, характеризується такими ознаками: а) застосування виключно у грошових зобов`язаннях; б) можливість встановлення тільки за такий вид порушення зобов`язання, як прострочення виконання (порушення умови про строки); в) обчислення у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання; г) триваючий характер нарахування пені за кожен день прострочення.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).
Відповідно до п. 2.2.8 та п. 9.6 кредитного договору - неустойка становить 325 грн. в день.
Звертаючись до суду із позовом, позивач просив стягнути із відповідача за кредитним договором, зокрема і неустойку, в розмірі 13 000 грн. 00 коп.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія п. 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки розрахованої за кредитним договором укладеним з ним у травні 2025р. (під час дії воєнного стану) задоволенню не підлягають.
Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі “Схід / Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Позивачем на підтвердження понесених витрат надано договір про надання правничої допомоги, додаток № 1 до договору Акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту приймання-передачі наданої правничої допомог, платіжну інструкцію.
Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті прийому-передачі виконаних робіт, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та часткове задоволення позову на 50,46%, приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді в сумі 2 270 грн. 70 коп.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 222 грн. 34 коп. (50,46%). 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” заборгованість за договором кредиту № 8351988 від 27.05.2025р., станом на 17.11.2025р., в сумі 13 240 (тринадцять тисяч двісті сорок) грн. 50 коп., з яких: 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 5 619 (п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 25 коп. - заборгованість за процентами; 1 121 (одна тисяча сто двадцять одна) грн. 25 коп. - заборгованість за комісією.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” заборгованості за договором кредиту № 8351988 від 27.05.2025р., станом на 17.11.2025р., в сумі 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за пенею/неустойкою - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” судові витрати: судовий збір в сумі 1 222 (одна тисяча двісті двадцять дві) грн. 34 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 70 коп.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 06 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 2 229 (дві тисячі двісті двадцять дев`ять) грн. 30 коп. покладаються на позивача Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ”.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” (код ЄДРПОУ 43311346, юридична адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “26” березня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол