760/19811/25

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНА

09 квітня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва 
в складі головуючого судді Кицюк В.С., 
за участю секретаря Губар Ю.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порялку спрощеного позовного провадження з викликом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 491490,00 грн.
В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач від близьких стосунків з відповідачем має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2017 році позивач надав для проживання відповідача із спільною донькою належну на праві власності квартиру, яку в подальшому подарував доньці ОСОБА_4 . У травні 2018 року відповідач повідомила, що їй для забезпечення потреб доньки потрібен автомобіль. 28.05.2018 ОСОБА_3 уклала з ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» договір №НИС805281 купівлі-продажу тз. Далі, 31.05.2018 ОСОБА_1 на підставі рахунку-фактури сплатив 100% вартості тз Nissan Juke 2018 року у розмірі 491490,00 грн. Позивач зауважує, що з початку 2022 року донька сторін проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач без доньки залишилась проживати у квартирі, подарованій позивачем доньці, і продовжила користуватись тз Nissan Juke . У травні 2025 року позивачу стало відомо, що відповідач без його згоди відчужила тз, а кошти від продажу тз привласнила. Добровільно повертати грошові кошти відповідач не бажає, відтак позивач вважає за необхідне звернутись до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
20.08.2025 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування зазначає, що відповідач була власником тз, а зазначення позивача платником у квитанції про те, що це його кошти - є безпідставним та необґрунтованим, оскільки не є доказом права власності. До укладання договору купівлі-продажу тз відповідач була працевлаштована, мала постійний і стабільний дохід, відтак мала змогу самостійно оплатити вартість тз. Натомість, позивач не надає доказів на підтвердження наявності грошових коштів. Відчуження відповідачем належного їй тз відбулось у встановлений законом спосіб. 
У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяви. На уточнююче питання представник позивача відповіла, що сторони у шлюбі не перебували, спільно однією сім`єю не проживали, право власності на придбаний тз зареєстровано було за відповідачем.
Позивач у судовому засіданні підтримав свого представника та просив позов задовольнити. Зауважив, що відповідач не мала ніяких коштів, а позивач продав свою нерухомість та за ці кошти придбав тз для відповідача. Звернув увагу, що позивач обрав тз та оплатив його, однак не пам`ятає коли відповідач забрала тз.
Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову через недоведеність позовних вимог. Зауважила, що деякий час сторони дійсно жили разом, але потім їх відносини припинились, після чого відповідач придбала вищезазначений автомобіль. Тз від моменту його придбання і до його відчуження користувалась виключно відповідач. Також звернула увагу, що грошові кошти на придбання тз відповідач передала позивачу. Також, відповідач з 16 років працювала, тому мала заощадження, відтак мала грошові кошти на придбання тз.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, 28 травня 2018 року між ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір №НИС805281 купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов якого покупець зобов`язується оплатити та прийняти, а продавець передати у власність покупцю автомобіль Nissan Juke 1.6 CVT SE 2018 р.в. НОМЕР_1 , червоний металік / салон темний NAJG. Ціна договору складає 491490,00 грн, в т.ч. ПДВ - 81915,00 грн. Покупець сплачує продавцю повну вартість у розмірі 491490,00 грн до 31 травня 2018 року включно (а.с.19-21).
Підпунктом 5.5 п.5 договору №НИС805281 купівлі-продажу транспортного засобу від 28 травня 2018 року визначено, що право власності на автомобіль переходить до покупця з моменту оформлення продавцем видаткової накладної, за умови виконання покупцем п.4.1. договору (а.с.19).
Відповідно до копії рахунку-фактури №1062012/12197202 від 31 травня 2018 року, постачальник ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», замовник ОСОБА_3 , до сплати за Juke F15 1.6 CVT 2WD НОМЕР_2 підлягає 491490,00 грн (а.с.22).
Згідно з копією квитанції №441111771 від 31 травня 2018 року, ОСОБА_1 сплатив на рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» суму 491490,00 грн із призначенням платежу: оплата за автомобіль Juke F15 1.6 CVT 2WD НОМЕР_2, платник ОСОБА_3 (а.с.23).
Сторони не заперечують, що право власності на даний автомобіль було зареєстровано за відповідачем і сама вона ним весь час користувалась.
Також ОСОБА_3 надала копію витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ, відповідно до якого відповідач мала доходи: за 2005 рік 457,39 грн; за 2008 рік 1575,00 грн; за 2009 рік 800,00 грн; за 2010 рік 10541,70 грн; за 2011 рік 14158,18 грн; за 2012 рік 22955,98 грн; за 2013 рік 37133,78 грн; за 2014 рік 21914,55 грн; за 2015 рік 55742,78 грн; за 2016 рік 155811,34 грн; за 2017 рік 191190,15 грн; за 2018 рік 206258,29 грн (а.с.47-49).
Так, згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.655 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Так, відповідач ОСОБА_3 була стороною договору купівлі-продажу транспортного засобу, на законних підставах набула право власності на транспортний засіб та розпоряджалась своїм майном на власний розсуд, що прямо передбачено цивільним законодавством. 
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, - відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вікторія КИЦЮК

Повний текст виготовлено 13.04.2026