Справа № 297/550/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Берегове 

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: 
головуючого ІЛЬТЬО І. І., 
при секретарі судового засідання Гарані О.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 . 
Заінтересована особа: Берегівська міська рада Закарпатської області м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 7, Закарпатської області. 
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявниця з 2017 року проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, була пов`язана з ним спільним побутом, вела спільне господарство, користувалася спільним житлом, брала участь у витратах на його утримання, а також здійснювала догляд за ним у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. За час спільного проживання між ними склалися сталі сімейні відносини, притаманні подружжю, які характеризувалися взаємною турботою, підтримкою та наявністю спільних прав та обов`язків. Заявниця зазначає, що проживала зі спадкодавцем за однією адресою протягом тривалого часу, що підтверджується відповідними довідками органів місцевого самоврядування, а також тим, що житловий будинок перебував у їхній спільній частковій власності.
Після смерті ОСОБА_2 вона звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак їй було роз`яснено необхідність підтвердження факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим встановлення такого факту в судовому порядку є необхідним для реалізації її права на спадкування за законом.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду 
Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. При цьому, згідно поданої заяви просила розглянути справу без її участі.
Представник Берегівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, при цьому, подав заяву про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи встановлено, шо згідно Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав №392815828 від 2.08.2024 року встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , перебував у спільній сумісній власності заявниці ОСОБА_1 по 1/2 частині.
Згідно Довідки КП «БЕРЕГІВСЬКЕ БТІ БЕРЕГІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» №516 від 21.06.2024 року встановлено, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та споради по АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 1/2 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.11.1975 року за реєстром №6213 та за ОСОБА_2 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.1999 року за реєстром №1-3872. 
Крім того, відповідно до Довідки ЦНАП Берегівської міської ради №512 від 24.04.2025 року встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та з ним на омент смерті були зареєстровані 4 осіб: ОСОБА_3 , 1974 р.н., ОСОБА_4 , 1974 р.н., ОСОБА_5 , 1978 р.н., ОСОБА_1 , 1953 р.н.. 
Разом з тим, з листа державного нотаріуса Берегівської нотаріальної контори Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністертсва юстиції Овдійчук Олени Юріївни №191/01-16 від 17.06.2025 року вбачається, що заявниці відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки йому необхідно підтвердити родинні відносини. 
При цьому, відповідно до листадержавного нотаріуса Берегівської нотаріальної контори Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністертсва юстиції Овдійчук Олени Юріївни №331/0-16 від 14.10.2025 року встановлено, що інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до Берегівської державної нотаріальної контори не звертались. 
У даній справі жоден доказ сам по собі не є вирішальним, однак їх сукупність утворює чітку, послідовну та логічно узгоджену картину родинних відносин, яка є внутрішньо несуперечливою та не спростована жодними доказами.
За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Як неодноразово зазначено у практиці Верховного Суду (зокрема, постанови від 31.03.2020 у справі №205/4245/17, від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц), для встановлення факту проживання однією сім`єю вирішальним є не сам факт реєстрації місця проживання, а сукупність обставин, які свідчать про наявність між особами відносин, притаманних сім`ї: спільне проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного побуту, взаємна підтримка та обов`язки.
Разом з тим, реєстрація місця проживання, тривалість такого проживання, спільність житла, а також інші документальні докази можуть бути належними та допустимими доказами у сукупності з іншими обставинами справи.
Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд виходить з такого.
Матеріалами справи підтверджено, що заявниця та спадкодавець проживали за однією адресою, яка була їх постійним місцем проживання, що підтверджується довідками органів місцевого самоврядування.
Наявність у заявниці та спадкодавця спільної часткової власності на житловий будинок свідчить про спільність життєвого укладу та пов`язаність їх інтересів щодо користування житлом.
Факт проживання разом із членами сім`ї заявниці свідчить про сталість та сімейний характер відносин між заявницею та спадкодавцем, що виходить за межі випадкового або формального співжиття.
Відсутність інших осіб, які заявили права на спадщину, також узгоджується з доводами заявниці щодо її фактичного сімейного статусу відносно спадкодавця.
Згідно роз`яснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та ін. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Відповідно до п. 7 Постанови Племіуму Верховного суду України від 31.03.1995 року встановлено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. 
Суд також бере до уваги, що встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для оформлення права на спадщину.
Таким чином, суд дійшов висновку, що надані докази у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими, узгоджуються між собою та підтверджують факт проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Враховуючи вищевикладене, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити. 
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю як чоловік та жінка без оформлення шлюбу з грудня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. 

Суддя	  	Іван ІЛЬТЬО