Справа № 303/5449/25

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шпуганича В. П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/696/25, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Шпуганича В. П. на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2025.
Цією постановою :
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ФОП, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього з урахуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 387327 від 10.07.2025 та постанови судді від 26.09.2025 вбачається, що 10.07.2025 о 14 год 55 хв в м. Мукачеві на перехресті вулиць Михайла Токаря (Писарєва) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи обгін на перехресті перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, здійснював маневр повороту ліворуч. В результаті ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 387320 від 10.07.2025 та постанови судді від 26.09.2025 вбачається, що 10.07.2025 о 14 год 55 хв в м. Мукачеві по вул. М. Токаря (Писарєва), 80, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, правопорушення вчинено повторно протягом року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 387347 від 10.07.2025 та постанови судді від 26.09.2025 вбачається, що, 10.07.2025 о 14 год 55 хв в м. Мукачеві по вул. М. Токаря (Писарєва), 80, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками 
-2-

алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації о 15 год 44 хв, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Шпуганич В. П. просить постанову судді від 26.09.2025 скасувати, провадження відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , а був пасажиром, у зв`язку з чим і відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Фактично автомобілем керував ОСОБА_4 , свідчення якого безпідставно проігноровано судом. Зазначені обставини виключають відповідальність ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, потерпілий ОСОБА_3 на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, відомостей про поважність причин чергової неявки не надав. Останній повідомлений за допомогою смс-повідомлення, про що свідчать відповідні довідки про доставку. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених 269 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шпуганича В. П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
-3-
Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, обгін на перехресті заборонено.
Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону. 
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 10.07.2025 о 14 год 55 хв в м. Мукачеві на перехресті вул. Михайла Токаря (Писарєва) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи обгін на перехресті перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, здійснював маневр повороту ліворуч. В результаті ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з додержанням вимог ст. 256, 268 КУпАП, містить опис встановлених обставин, суть адміністративного правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, а також інші необхідні та передбачені ст. 256 цього Кодексу відомості.
Викладені у протоколі обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.07.2025, письмовими та наданими в суді першої інстанції поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , які в своїй сукупності свідчать про те, що дорожньо-транспортна пригода мала місце саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки за кермом перебував громадянин ОСОБА_4 , апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи та наведеними вище доказами, у тому числі і поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , які не містять суперечностей, узгоджуються між собою, отримані у передбаченому законом порядку, та у повній мірі підтверджують той факт, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , під час дорожнього-транспортного пригоди, яка мала місце 10.07.2025 о 14 год 55 хв в м. Мукачеві на перехресті вул. Михайла Токаря (Писарєва). 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні достовірні відомості, які б свідчили про те, що у потерпілого ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у тому, що саме останній був водієм у момент дорожньо-трнспортної пригоди. На такі дані не вказується і в апеляційній скарзі. 
Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що перебував у автомобілі «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , разом з потерпілим ОСОБА_3 . Після того, як відбулося зіткнення, вийшовши з машини побачив, що з місця водія «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , вийшов ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а з пасажирського сидіння вийшов високий чорнявий чоловік.

-4-

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_6 ствердив, що 10.07.2025 о 14 год 55 хв у м. Мукачеві, на перехресті вул. Михайла Токаря та пров. Писарєва, екіпаж прибув на місце ДТП. Під час з`ясування обставин було встановлено, що за кермом автомобіля «Volkswagen Passat» перебував ОСОБА_1 , про що підтвердили всі учасники події. Поліцейський зазначив, що у ОСОБА_1 була неадекватна поведінка, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого останній відмовився. Після чого відносно нього були складені адміністративні матеріали.
Доводи сторони захисту про суперечність у показання потерпілого та необхідність його допиту в суді апеляційної інстанції апеляційний суд відхиляє, оскільки показання потерпілого ОСОБА_3 змістовні, логічні, послідовні й жодних сумнівів у своїй правдивості не викликають. Крім того, сторона захисту із заявою до правоохоронних органів про неправдивість показів потерпілого не зверталась.
Також, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які були залучені в якості свідків, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, – такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.
Більш того, жодних даних про те, що ОСОБА_1 чи його захисник зверталися до правоохоронних органів про притягнення вказаних свідків до відповідальності за дачу ними неправдивих показань матеріали справи не містять і таких не надано суду апеляційної інстанції. 
Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дали неправдиві свідчення, що у них були підстави оговорити ОСОБА_1 , що вони були упереджені та зацікавлені у притягнення останнього до адміністративної відповідальності. 
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля у момент дорожньо-транспортної пригоди, оскільки показання потерпілого вказують на те, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля. Крім того, з відеозаписів вбачається, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 намагався владнати ситуацію без виклику поліції, вів себе неадекватно, а тому суд вірно розцінив їх як спосіб уникнути відповідальності за вчинене. 
Апеляційний суд відхиляє клопотання про допит свідка ОСОБА_4 , оскільки такий з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди був допитаний судом першої інстанції і його поясненням обґрунтовано була дана критична оцінка.
Будь-яких інших доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, у матеріалах справи немає, і таких стороною захисту не надано. 
Наведені обставини беззаперечно підтверджують той факт, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу і, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України (п. 14.6. «а»), допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .
Окрім того, встановлено, що ОСОБА_1 10.07.2025 о 14 год 55 хв в м. Мукачеві по вул. М. Токаря (Писарєва), 80, здійснював рух на транспортному засобі «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, правопорушення вчинено повторно протягом року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

-5-

Диспозицією вказаної частини статті Закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
В пункті 1.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 387320 від 10.07.2025; довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Закарпатській області ДПП від 11.07.2025, про те, що 29.08.2022 постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік, після чого не перескладав кваліфікаційний іспит; довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Закарпатській області ДПП від 11.07.2025 про те, що 27.03.2025 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4363737 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 3400 грн, а також відеозаписом події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
Крім того, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки 

-6-

транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 10.07.2025 о 14 год 55 хв в м. Мукачеві по вул. М. Токаря (Писарєва), 80, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації о 15 год 44 хв, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Зокрема, вина ОСОБА_1 доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 387347 від 10.07.2025, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 ; відеозаписами, які містяться на DVD-дисках та іншими матеріалами справи.
Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 387347 від 10.07.2025 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в той же час ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, про що свідчить його підпис. 
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський 1 взводу 4 роти батальйону УПП в Закарпатській області Чекан В. Я. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та згідно вимог ст. 256 КУпАП.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вказаного працівника поліції у 

-7-

результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги, і на такі захисник не посилалися під час апеляційного розгляду. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що працівники поліції при виконанні своїх посадових обов`язків діяли виключно у межах наданих їм повноважень.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги підтверджуючих даних, які свідчать про те, що стосовно ОСОБА_1 з боку поліцейських були вчинені незаконні методи, примус чи упередженість - докази, які можуть підтвердити цей факт відсутні, і такі докази стороною захисту не додано до матеріалів справи та апеляційної скарги.
З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 , після вчинення дорожньо-транспортної пригоди відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу та в закладі охорони здоров`я.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження і такі відхиляються. 
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею першої інстанції, ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.
Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, про необґрунтованість яких зазначено вище, при цьому зауважує, що причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок про те, що згаданим транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 обумовлюється як даними відеозапису, з якого слідує, що саме він керував транспортним засобом та намагався після ДТП владнати ситуацію шляхом складення євро протоколу. 
Крім того, показаннями потерпілого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_5 стверджено, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом. 
Також на відеофайлі чітко зафіксовані неодноразові пропозиції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснення наслідків відмови від проходження такого огляду; окрім того, ОСОБА_1 було повідомлено, що проходження огляду може здійснюватися на місці або у медичному закладі, однак після пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що останній відмовився від проходження огляду через те, що транспортним засобом він не керував. 
Працівники патрульної поліції неодноразово зверталися до ОСОБА_1 з приводу необхідності пройти огляд на стан сп`яніння і цих обставин останній не міг не розуміти, а також те, що звернення поліцейських було категоричною вимогою з огляду на те, що йому повідомили про наслідки його відмови.

-8-

Враховуючи наведене, твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є безпідставним та такими, що не підтверджується наявними в справі доказами, а позиція останнього щодо невизнання ним вини розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту останнього з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді. 
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених місцевим судом обставин подій, які були предметом оцінки в суді першої інстанції.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника-адвоката Шпуганича В. П. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Адміністративне стягнення за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, врахувавши при цьому, характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відтак адміністративне стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
Також суддею дотримані вимоги ст. 36 КУпАП при накладенні стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень. 
За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Шпуганича В. В. задоволенню не підлягає. 
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

-9-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Шпуганича В. П. залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2025 щодо ОСОБА_7 ,- без змін. 
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя