Справа № 361/2354/26
Провадження № 3/361/711/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2026         м. Бровари 

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Червонописький В.С., у відкритому судовому засіданні за участі:
секретаря судового засідання Тихоненко І.В.,
прокурорів Ю.Даша, Мольченко О.О.,
особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника Борщ Ю.О.,
розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи депутатом Великодимерської селищної ради, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII та вимоги ст. 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не вживши заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомивши селищну раду про наявність реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями, які виникли перед поданням депутатського запиту щодо звіту директора КСП «НОВІ ПЕРСПЕКТИВИ», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-77 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні та письмовому клопотанні до суду свою вину не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зазначеного правопорушення не скоював. 18.11.2025 місцевий депутат Великодимерської селищної ради ОСОБА_2 направив до виконавчого комітету Великодимерської селищної ради депутатський запит в якому просив депутатів ради зобов`язати його, як керівника КСП «НОВІ ПЕРСПЕКТИВИ» прозвітуватися про зібраний урожай на певних земельних ділянках Великодимерської селищної територіальної громади і надати окремі статистичні дані. 
18.11.2025 Великодимерська селищна рада своїм рішенням №3746 ХС- VIII підтримала зазначений депутатський запит ОСОБА_2 та зобов`язала його, як директора КСП «НОВІ ПЕРСПЕКТИВИ», подати письмовий звіт до найближчого пленарного засідання ради. 
На виконання зазначеного рішення місцевої ради він підготував та 11.12.2025 подав та зареєстрував письмовий звіт до найближчого пленарного засідання ради. Тобто, фактично виконав рішення місцевої ради. В матеріалах адміністративного протоколу значиться, що він на початку засідання заявив про свій депутатський запит щодо звіту директора КСП «НОВІ ПЕРСПЕКТИВИ». Зазначене не відповідає дійсності та підтверджується відеоматеріалами сесійного засідання та свідками, які були присутні під час проведення пленарного засідання місцевої ради. 
Незважаючи на реєстрацію ним письмового звіту у виконавчому комітеті Великодимерської ради до найближчого пленарного засідання ради та повідомлення про це ОСОБА_3 , т.в.о. селищного голови особисто, останнім всупереч вимог Закону не було внесено його письмовий звіт, як директора КСП «НОВІ ПЕРСПЕКТИВИ», до порядку денного 91 чергової сесії місцевої ради 11.12.2025. 
Капітан поліції ОСОБА_4 упереджувано вбачає та вважає очевидним, що у його був наявний приватний інтерес у зв`язку з поданням депутатського запиту щодо звіту директора КСП «НОВІ ПЕРСПЕКТИВИ». 
Він діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які надали пояснення щодо того, що 18.11.2025 депутат Великодимерської селищної ради ОСОБА_2 подав депутатський запит щодо звітування директора КСП «Нові перспективи». Того ж дня рішенням Великодимерської селищної ради було підтримано депутатський запит ОСОБА_2 та зобов`язано директора КСП «Нові перспективи» ОСОБА_1 подати письмовий звіт до найближчого пленарного засідання ради. На виконання вказаного рішення ради ОСОБА_1 підготував письмовий звіт як директор КСП «Нові перспективи» та подав його через ЦНАП, де такий звіт був зареєстрований у встановленому порядку. Жодного власного депутатського запиту щодо цього питання ОСОБА_1 не подавав. На початку пленарного засідання 11.12.2025 ОСОБА_1 порушив питання про необхідність включення до порядку денного саме питання про його письмовий звіт, який був поданий на виконання рішення ради. Він не заявляв про внесення свого депутатського запиту, а навпаки уточнював, що йдеться саме про звіт або звернення, а не про «депутатський запит Воєвуцького». 
Прокурор у судовому засіданні вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, просив піддати ОСОБА_1 стягненню, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Частина 1 статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, й не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до статті 1 Закону, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Реальний конфлікт інтересів повинен складатися з трьох об`єктивних компонентів:
- приватний інтерес;
- службове повноваження, представницьке повноваження;
- протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішень, діяння службової особи.
Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у п. 1, 2, ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані:
1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Так, у роз`ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією" зазначено, що аналіз термінів "потенційний інтерес" та "реальний інтерес", які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.
Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Судом встановлено, що 18.11.2025 депутат Великодимерської селищної ради ОСОБА_2 подав депутатський запит щодо звітування директора КСП «Нові перспективи». Того ж дня рішенням Великодимерської селищної ради № 3746 ХС-VIII було підтримано депутатський запит ОСОБА_2 та зобов`язано директора КСП «Нові перспективи» ОСОБА_1 подати письмовий звіт до найближчого пленарного засідання ради. 
Після цього виконавчий комітет Великодимерської селищної ради направив ОСОБА_1 лист, яким надіслав копію депутатського запиту ОСОБА_2 , копію рішення ради та вказав на необхідність подання звіту до найближчого пленарного засідання, яке було перенесено на 11.12.2025. 
На виконання вказаного рішення ради та листа виконавчого комітету ОСОБА_1 підготував письмовий звіт як директор КСП «Нові перспективи» та подав його через ЦНАП, де такий звіт був зареєстрований у встановленому порядку. Жодного власного депутатського запиту щодо цього питання ОСОБА_1 не подавав. 
На початку пленарного засідання 11.12.2025 ОСОБА_1 порушив питання про необхідність включення до порядку денного саме питання про його письмовий звіт, який був поданий на виконання рішення ради. За наявною інформацією та матеріалами відеозапису засідання, він не заявляв про внесення свого депутатського запиту, а навпаки уточнював, що йдеться саме про звіт або звернення, а не про «депутатський запит ОСОБА_7 ». 
У судовому засіданні з дослідженого відео-запису засідання ради від 11.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 не заявляв про внесення свого депутатського запиту, а навпаки уточнював, що йдеться саме про звіт або звернення, а не про «депутатський запит Воєвуцького». 
Незважаючи на це, головуючий на засіданні ОСОБА_8 неодноразово називав це питання «Депутатським запитом», хоча зареєстрованим документом був саме письмовий звіт. Після оголошення питання № 77 ОСОБА_8 зачитав звіт, а після обговорення поставив на голосування питання словами: «голосуємо за звіт і приймаємо його до відома» та «ми голосуємо і приймаємо звіт до відома». 
При цьому у письмовому протоколі пленарного засідання наявні внутрішні суперечності: у назві питання № 77 використано формулювання про звіт, а далі безпідставно зазначено, що головуючий поставив на голосування пропозицію підтримати «проект рішення». Отже, сам зміст протоколу не є внутрішньо узгодженим і не відтворює послідовно фактичний предмет розгляду. 
Під час розгляду цього питання ОСОБА_1 намагався врегулювати питання наявності можливого потенційного конфлікту інтересів: він вголос запитав, чи потрібно йому голосувати, тобто відкрито намагався з`ясувати, чи вбачають присутні депутати наявність у нього конфлікту інтересів. Таке запитання було адресоване всім депутатам, а насамперед голові постійної комісії з питань регламенту, депутатської етики, законності, протидії та запобігання корупції ОСОБА_9 . На це пролунала відповідь: «А яка різниця». 
Наведене свідчить не про приховування будь-яких обставин, а про протилежне: ОСОБА_1 публічно, у відкритому режимі, намагався з`ясувати належний порядок своєї поведінки на сесії. 
Окрім того, за наданими матеріалами Регламенту Великодимерської селищної ради частина друга статті 38 передбачає загальне правило про внесення пропозицій до порядку денного за 11 робочих днів до відкриття сесії. Водночас частина третя статті 38 встановлює спеціальний механізм для пропозицій, внесених пізніше цього строку або безпосередньо під час розгляду порядку денного на пленарному засіданні: такі пропозиції можуть бути включені до порядку денного за умови попереднього погодження селищним головою та розгляду відповідними органами ради, а у такому випадку заслуховується повідомлення ініціатора та виступ представника відповідної постійної комісії. 
Пункт 8 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, формує порядок денний і головує на пленарних засіданнях. У спірній ситуації ці повноваження під час засідання здійснював ОСОБА_8 як секретар ради та тимчасово здійснюючий повноваження селищного голови. 
Отже, процесуальна відповідальність за коректне формулювання питання, належне включення його до порядку денного та правильне винесення на голосування належала головуючому та апарату ради, а не ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не формував порядок денний і не мав повноважень одноосібно вирішувати, в якій саме формі питання буде винесено на розгляд сесії. 
Отже, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 відсутній приватний інтерес у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», оскільки він не ініціював для себе нове питання, не отримував особистої переваги, не обирав спосіб ухилення від будь-яких процедур, а виконував уже прийняте рішення ради про обов`язок подати письмовий звіт. 
Таким чином, у даному випадку відсутній реальний конфлікт інтересів у ОСОБА_1 , оскільки він діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи загальний правовий принцип закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст.221, 247, 283-285, 294, КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-87 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя        В.Червонописький