Справа №212/3933/26 
1-кп/212/1037/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , розглянувши у  відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження № 12026046230000045 від 03 березня 2026 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Яблуневий Овраг Волзького району Куйбишевської області РФ, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, на утриманні будь-яких осіб не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,
обвинуваченої у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури – ОСОБА_4 , представник потерпілого – ОСОБА_5 , обвинувачена – ОСОБА_3 
В С Т А Н О В И В:
31 березня 2009 року ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районні у місті ради, за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський р-н, вул. Покровська, буд. 17А, подала заяву про призначення/перерахунок пенсії по втраті годувальника.
В свою чергу, обвинувачена ОСОБА_3 , протягом тривалого часу за життя ОСОБА_6 , доглядала та спільно мешкала з останньою за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема, мала доступ до банківської картки та грошових коштів на них, здійснюючи їх зняття та покупку необхідних товарів, тобто володіла відомостями про пін-код банківської карти, дату та розмір грошового нарахування пенсії.
ОСОБА_6 згідно зі свідоцтвом про смерть від 09.09.2025 року серії ІІ-КИ261496 № 3618 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В період часу з 01.09.2025 року по 31.10.2025 року ОСОБА_6 виплачено пенсійні виплати у загальній сумі 6076 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на її ім`я в AT КБ «Приватбанк», якими обвинувачена ОСОБА_3 вирішила заволодіти шляхом обману.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та бажаючи їх настання, керуючись корисливими намірами з метою отримання пенсійних виплат, механізм призначення та виплати яких передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не повідомила про смерть ОСОБА_6 та в період часу з 10.09.2025 року по 11.10.2025 року, шляхом замовчування, заволоділа грошовими коштами з банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 за допомогою банкомату, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Покровський р-н, вул. Мусоргського, буд. 17, у загальній сумі 6076 гривень, чим заподіяла Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріальну шкоду на вказану суму, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні в повному обсязі визнала свою провину у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України, суду пояснила, що вона тривалий час мешкала разом з ОСОБА_6 , яка була інвалідом з дитинства, допомагала їй, доглядала за нею. ОСОБА_6 вважала її своєю сестрою, довіряла їй, в неї були всі її документи, паспорт і банківська картка. Після смерті ОСОБА_6 вона забрала всі її документи, оскільки інших родичів у померлої не було. На картку померлої після смерті приходили виплати і вона вирішила їх зняти, про наслідки не подумала. Потім вже зрозуміла, що так робити не можна було. Гроші вона знімала в банкоматах два рази всього суму 6076 грн, потім перевірила, що грошей більше н а картці немає і викинула її. Цивільний позов визнає, але не має можливості одразу повернути гроші, оскільки не працює, стабільного доходу не має, проживає в селі, де доглядає за лежачою бабушкою, тому планує повертати частинами.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні інкримінованого кримінального проступку та вважала зібрані в справі докази її вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази її провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора та представника потерпілого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч.3 ст.349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому сторонам кримінального провадження роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).
Суд, відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст.89 КК України раніше не судима, на обліках у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, офіційно не працевлаштована, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.190 КК України у вигляді пробаційного нагляду, при цьому можливості призначення покарання у вигляді штрафу судом не встановлено, оскільки обвинувачена не працює і не має доходу. 
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.50 КК України.
Цивільний позов потерпілого Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області слід задовольнити в повному обсязі на підставі ст.1166 ЦК України, стягнувши з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області завдану майнову шкоду в розмірі 6072,90 грн.
Судові витрати відсутні. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст..100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 381-382 КПК України суд,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3  визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у вигляді одного року пробаційного нагляду.
У відповідності до ст.59-1 КК України покласти на   ОСОБА_3  наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій у розмірі 6072 гривні 90 копійок.
Речовий доказ: CD-R диск, вилучений у АТ КБ «Приватбанк» - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1