Справа № 442/9231/25 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М. 
Провадження № 33/811/235/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 лютого 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року, 
встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп) судового збору.
Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 04.06.2025 о 18.25 год на дорозі Т14-02, 16 км керував транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродня блідість шкірного покриву обличчя; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом в подальшому відсторонений в порядку статті 266 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути покладеним в основу його вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначені в ньому обставини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, можуть підтверджуватися відеозаписом, однак останній здійснюється не з початку та містить перерви, що свідчить про його невідповідність вказаним вище нормативним актам, а тому згаданий відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.
Зазначає, що залишено поза увагою той факт, що на відеозаписі відсутні обставини зупинки транспортного засобу Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував 04.06.2025 року. Також на відеозаписі відсутні обставини надання водію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначає, що відсталість підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським та надання відповідних документів зумовило його оскаржити постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4893168 від 04.06.2025 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/4426/25, який рішенням від 25.06.2025 року встановивши вище викладені обставини – скасував постанову про накладення адміністративного стягнення щодо нього.
Зазначає, що суддею не враховано упереджену поведінку поліцейських, з якої слідувала незаконно висунута йому вимога проїхати для проведення огляду на стан сп`яніння до КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №351384 від 04.06.2025, підписаним правопорушником;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.06.2025, де вказано, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки сп`яніння: поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість шкірного покриву обличчя; від проходження огляду в закладі охороні здоров`я відмовився;
- рапорті поліцейського СРПП відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції І.Грицика від 04.06.2025 про те, що в ході патрулювання по дорозі Т-14-02 на 16 км ними було виявлено транспортний засіб Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснював рух поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар (денних ходових вогнів). Ними було прийнято рішення про зупинку вказаного автомобіля. Під час спілкування з водієм у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. На водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126, оскільки водій не пред`явив посвідчення водія. У рапорті на ім`я начальника відділення поліцейський також звернувся за дозволом на зняття та долучення до матеріалів справи відеозаписів, за винятком запису з автомобільного відеореєстратора у зв`язку з технічною несправністю такого;
- відеозаписі з камер спостереження працівників поліції;
Щодо апеляційних тверджень, про неповноту дослідження судом першої інстанції доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд вважає такі безпідставними.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність водія за як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із оглянутого відео записаного на СD-дисках (три диски) події, вбачається, що на вимогу поліцейського проїхати у найближчий медичний заклад для проходження огляду з метою встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. При цьому, працівником поліції роз`яснено водію, що у зв`язку з виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння є необхідність пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, а в разі відмови від проходження такого огляду на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, на оглянутому апеляційним судом відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення. Такий відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів.
Апеляційним судом встановлена відсутність жодних порушень працівниками поліції вимог "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р., "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України і Міністерства Охорони Здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р.
Інші доводи апеляційної скарги в були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року про притягнення – ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ