Справа № 463/3608/24
Провадження № 2-др/463/9/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого – судді Нора Н.В. 
за участю секретаря – Заверухи О.Б.
представника відповідача – ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника позивача – адвоката Гнідець О.М., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якому просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 10 000,00 (десять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 11 766,48 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят шість гривень сорок вісім копійок) витрат за проведення експертизи. Визнати поважними причини пропуску строку на поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2026 року по справі № 463/3608/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто 255 026, 42 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч двадцять шість гривень сорок дві копійки) матеріального збитку; 40 000,00 гривень моральної шкоди, а також суму 3338, 57 гривень на відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Свою заяву позивач мотивує тим, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2025 року по справі № 463/3608/24 в справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача, ОСОБА_2 . Згідно рахунку Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, вартість проведення експерти становить 11 766,48 гривень. 11 липня 2025 року позивач оплатив вказану суму, що підтверджується платіжною інструкцією, які підлягають відшкодуванню. 01 квітня 2023 року між адвокаткою Гнідець Олесею Миколаївною та ОСОБА_2 було укладено договір № 1/0823 про надання професійної правничої допомоги. Згідно п. 1.1 Договору 1.1. Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору 3.1. за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у суді першої інстанції у розмірі 10 000, 00 (десять) тисяч гривень. Година роботи адвоката становить 1500 гривень. Якщо час правової допомоги перевищить 6,6 годин, то клієнт додатквоо оплачує гонорар у розмірі 1 500 гривень. Гонорар сплачується за надання правової допомоги, незалежно від настання якогось конкретного результату розгляду справи. Гонорар за ведення справи як правило визначається виходячи із часу надання правової допомоги (погодинно). У час правової допомоги ураховується весь час затрачений адвокатом на ведення справи: консультації, ознайомлення з матеріалами справи наданими Клієнтом чи третіми особами, ознайомлення з матеріалами справи у суді та/або інших органах, підготовка проектів документів, подання документів, участь у процесуальних діях, засіданнях, час представництва перед третіми особами, вивчення судової практики у аналогічних справах тощо. Визначення затраченого часу відбувається погодинно із заокругленням до цілої години щодо кожної дії окремо. У разі якщо процесуальна дія, судове засідання тощо не відбулися із не залежних від волі Адвоката причин і останній прибув для їх проведення – оплаті підлягає одна година затраченого часу Адвоката. Час очікування понад 30 хвилин на засідання, процесуальні дії також підлягає компенсації (п. 3.2 договору). Згідно платіжної інструкції від 16 лютого 2026 року Квич В.В. на виконання вказаного договору сплатив адвокату 10 000,00 гривень. Згідно акта про надання послуг від 16 лютого 2026 року, відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги № 1/0823 від 01 серпня 2023 року, Адвокат надав Клієнту правову допомогу у Личаківському районному суді м. Львова по справі № 463/3608/24 на загальну суму 10 000,00 (десять тисяч) гривень. Виконана послуга відповідає умовам договору, укладеного між Сторонами. Сторони також підтверджують, що на момент підписання цього акту Клієнт перерахує Адвокату гонорар у сумі 10 000,00 (десять тисяч) гривень протягом трьох днів з дня підписання цього акту. Претензій до якості наданих послуг Клієнт не має.
Представником відповідача подано заперечення, яке мотивує наступним. В п.2.1.4 зазначено: «Адвокат зобов`язаний представляти Клієнта». Із цього пункту договору не зрозуміло – де представляти – можливо в страховій компанії, можливо в поліції, можливо в інших організаціях. Чіткого обов`язку представляти інтереси клієнта в суді – такого немає в договорі. Оскільки розмір сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги, слід чітко визначити вичерпний перелік послуг, які будуть/можуть бути надані в межах супроводу судової справи. В іншому випадку усі послуги, які були надані, але не зазначені в договорі, відшкодуванню не підлягатимуть. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові у справі №826/856/18 від 22.12.2018 р.: «Акт виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 19.04.2018 №19/03/18 містить вид послуг (зібрання необхідних доказів), що не були передбачені договором. Наведене спростовує доводи позивача у касаційній скарзі щодо обґрунтування вимог щодо безпідставності зменшення судом апеляційної інстанції розміру витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції». Таким чином суд дійшов висновку, що не зазначені у договорі послуги не підлягають відшкодуванню. Навіть за умови, що такі послуги були фактично надані, та зазначені в акті прийому-передачі. Щодо розділу «Гонорар». За викладеними пунктами зрозуміло, що оплата роботи адвоката є погодинною, зазначено навіть витрачений час на доїзд та очікування засідання в приміщенні суду. Але в акті до договору від 16.02.2026 року немає детального опису виконаних робіт та витраченого часу на цю роботу, що унеможливлює сторону відповідача оцінити та перевірити доводи адвоката. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Щодо підтвердження оплати за договір №1/0823 від 01.08.2023 року. Як видно з квитанції – отримувач коштів є ФОП ОСОБА_4 , а заяву на відшкодування подає адвокат Гнідець Олеся Миколаївна. Адвокат і ФОП розрізняються за правовим статусом та оподаткуванням: адвокат – це самознайнята особа (незалежна професійна діяльність), а ФОП підприємець. Адвокат не може бути ФОП-єдинником для адвокатської діяльності (податок 18% та 1,5%), тоді як ФОП використовує спрощену систему. Основні відмінності:- реєстрація : Адвокат внесений до Єдиного реєстру адвокатів України і стає на облік у ДПС як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність. ФОП має запис у Єдиному державному реєстрі.- оподаткування: Адвокат платить ПДФО 18% та військовий збір 1,5% з чистого доходу. ФОП використовує зазвичай спрощену систему (єдиний податок). Адвокат може бути ФОПом, але тільки для діяльності, не пов`язаної з адвокатурою (наприклад консультування з питань комерційної діяльності, але не представництво в суді). Відповідно якщо ці кошти зарахувалися на рахунок ФОП – це не може бути підтвердження оплати за адвокатські послуги, вони не є судовими витратами, а отже не підлягають до відшкодування в порядку ст.141 ЦПК України. Не погоджуєють з позицією сторони позивача з огляду на наступне. Сторона відповідача заперечувала проти проведення даної судової експертизи, в проведенні її абсолютно не було ніякої причини з огляду на те, що в судовому засіданні було з`ясовано, що пошкоджений автомобіль був проданий в тому стані що і після ДТП, отже реальну вартість пошкодженого ТЗ можливо було дізнатися саме з договору купівлі-продажу, але сторона позивача всякими способами уникала від надання цього доказу. Всі інші питання, які ставилися експерту, вже були висвітлені в іншому звіті, який був долучений з позовною заявою
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
В судове засідання сторони з`явилися представник відповідача – Блізнєцов Є.А., надав пояснення аналогічні тим, які викладені в поданому раніше запереченні.
Заявою до суду представник заявника просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення просить слухання у справі проводити за відсутності заявника та його представника. Заяву підтримує, просить задоволити.
Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.
Позивач подала клопотання про розгляд справи за відсутності її, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала в повному обсязі.
За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд зави про ухвалення додаткового рішення суду за відсутності сторін.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. ч. 4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Під час розгляду цивільної справи № 753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
За своєю юридичною природою, договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначення його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст. ст. 6, 627 ЦК України).
Процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відтак, навіть фіксованість гонорару у договорі не є безумовним обов`язком суду стягнути такий.
Зокрема, 01 квітня 2023 року між адвокаткою Гнідець Олесею Миколаївною та ОСОБА_2 було укладено договір № 1/0823 про надання професійної правничої допомоги. 
Згідно п. 1.1 Договору 1.1. Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.
Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору 3.1. за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у суді першої інстанції у розмірі 10 000, 00 (десять) тисяч гривень. Година роботи адвоката становить 1500 гривень. Якщо час правової допомоги перевищить 6,6 годин, то клієнт додатквоо оплачує гонорар у розмірі 1 500 гривень. 
Гонорар сплачується за надання правової допомоги, незалежно від настання якогось конкретного результату розгляду справи. Гонорар за ведення справи як правило визначається виходячи із часу надання правової допомоги (погодинно). У час правової допомоги ураховується весь час затрачений адвокатом на ведення справи: консультації, ознайомлення з матеріалами справи наданими Клієнтом чи третіми особами, ознайомлення з матеріалами справи у суді та/або інших органах, підготовка проектів документів, подання документів, участь у процесуальних діях, засіданнях, час представництва перед третіми особами, вивчення судової практики у аналогічних справах тощо. Визначення затраченого часу відбувається погодинно із заокругленням до цілої години щодо кожної дії окремо. У разі якщо процесуальна дія, судове засідання тощо не відбулися із не залежних від волі Адвоката причин і останній прибув для їх проведення – оплаті підлягає одна година затраченого часу Адвоката. Час очікування понад 30 хвилин на засідання, процесуальні дії також підлягає компенсації (п. 3.2 договору). 
Згідно платіжної інструкції від 16 лютого 2026 року Квич В.В. на виконання вказаного договору сплатив адвокату 10 000,00 гривень. 
Згідно акта про надання послуг від 16 лютого 2026 року, відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги № 1/0823 від 01 серпня 2023 року, Адвокат надав Клієнту правову допомогу у Личаківському районному суді м. Львова по справі № 463/3608/24 на загальну суму 10 000,00 (десять тисяч) гривень. Виконана послуга відповідає умовам договору, укладеного між Сторонами. Сторони також підтверджують, що на момент підписання цього акту Клієнт перерахує Адвокату гонорар у сумі 10 000,00 (десять тисяч) гривень протягом трьох днів з дня підписання цього акту. Претензій до якості наданих послуг Клієнт не має.
Беручи до уваги вищенаведене, з урахування того що позивачкою було сплачено загальну суму на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., а також наявність у справі двох відповідачів, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і наданих послуг, час, витрачений адвокатами на надання послуг та обсяг таких послуг, з врахуванням таких засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає до задоволення.
Щодо витрат за проведення судової експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2025 року по справі № 463/3608/24 в справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача, ОСОБА_2 . 
Згідно рахунку Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, вартість проведення експерти становить 11 766,48 гривень. 
11 липня 2025 року позивач оплатив вказану суму, що підтверджується платіжною інструкцією, які підлягають відшкодуванню.
Щодо строку звернення до суду зі заявою про ухвалення додаткового рішення.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Згідно з частинами першою - третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Рішення суду першої інстанції ухвалене 05 лютого 2026 року. Під час проголошення рішення позивач, та представник присутніми не були. Доставлене рішення до електронного суду 10 лютого 2026 року о 19.18 год., що підтверджується картою руху документа з електронного суду, а заява про ухвалення додаткового рішення подана 16.02.2026 року.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 270, ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Визнати поважними причини пропуску строку на поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
Заяву позивача – адвоката Гнідець О.М. про ухвалення додаткового рішення – задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 10 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 11 766,48 витрат за проведення експертизи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:       Нор Н.В.