Справа № 466/990/26
Провадження № 2/466/1770/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

20.04.2026 м.Львів
Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді Торської І.В.
секретаря судового засідання Гавдульського Р.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:

10.02.2026 представник позивача Сарана А.О. подав до Шевченківського районного суду м.Львова позовну заяву, в якій просить стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №20.09.2024-100000828 від 20.09.2024 у розмірі 8 100 гривень, а також понесені судові витрати.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти) №20.09.2024-100000828. Відповідно до умов договору, відповідачці надано кредит в розмірі 3 000 грн. на 124 днів. Оскільки, ОСОБА_1 свої зобов`язання перед позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує, що підтверджується карткою по особовому рахунку відповідачки, у неї наявна заборгованість у сумі 8 100,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки та судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 16.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» - Сарана А.О. в судове засідання не прибув, однак у позовній заяві просить розглядати справу без участі позивача і у випадку неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання не з`являлася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, що стверджується довідками про доставку смс-повідомлень, відзив відповідачкою до суду подано не було. 11.03.2026 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, яке призначене на 12.03.2026. 
Відзив відповідачкою до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Суд встановив, що 20.09.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти) №20.09.2024-100000828.
Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 3 000,00 грн.; строком на 124 днів; термін повернення 21.01.2025; процентна ставка 1 % за 1 (один) день користування, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Крім того, умовами кредитного договору передбачено, що комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – «Комісія за надання», «Комісія» економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 9% від суми Кредиту та дорівнює 270,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі – «Комісія за обслуговування», «Комісія») – 270,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. 
Згідно з квитанцією про видачу коштів, кредитором надано, а ОСОБА_1 отримано кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн.
Таким чином, ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому кредитним договором №20.09.2024-100000828.
У свою чергу, відповідачка ОСОБА_1 не повернула своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором.
Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань станом на дату подання позову у відповідачки утворилася заборгованість за договором в сумі 8 100,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 000 грн.; по процентам в розмірі 2 790,00 грн., комісія пов`язана з наданням кредиту 270,00 грн., додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості 540,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 1 500,00 грн.
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем ТзОВ «Споживчий центр» та відповідачкою ОСОБА_1 кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачкою коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачкою у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками.
Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні.
Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями, суд виходив з наступного.
Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
В постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісіями за надання кредиту та обслуговування кредитної заборгованості.
Щодо стягнення неустойки за кредитним договором.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні.
Відтак, позов підлягає до часткового задоволення.
Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За результатами розгляду справи позовна заява підлягає частковому задоволенню в розмірі 5 790,00 грн. відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 903,08 гривень, як частина судових витрат, понесених позивачем при поданні позовної заяви.
Ккеруючись ст.ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 258,259, 263- 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №20.09.2024-100000828 від 20.09.2024 у розмірі 5 790,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1 903,08 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 133 «А», код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду складено та підписано 20.04.2026.
  Суддя	  	 І.  В.  Торська