ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18795/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 (суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі №160/18795/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» звернулося до суду з вимогами визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0318690704, №0318660704 від 06.06.2025 року за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), №0318660704 за платежем податок на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 року вимоги Товариства задоволено.
До суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 207 009 грн. долучено: договір про надання правової допомоги юридичній особі № 2021-10-29/11 від 02.11.2021 року, протокол доручення №3 від 09.06.2025 року до договору про надання правової допомоги юридичній особі №2021-10 29/1 від 02.11.2021 року, рахунок на оплату №222 від 05.11.2025 року, акт про повне виконання доручень від 05.11.2025 року до договору про надання правової допомоги юридичній особі №2021-10-29/11 від 02.11.2021 року. Крім того, на виконання умов договору №Е/80/25, №Е/81/25 від 15.07.2025 р. було сплачено 81 932,26 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 23.07.2025 р. №10550, №10551. В свою чергу, ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень» було проведено судову економічну експертизу та надано висновок експерта №001-ПКП/25, №002-ПКП/25 у цій справі. У зв`язку з чим, ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» просить суд стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на їх користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 207 009 грн. та витрати на проведення судових економічних експертиз у розмірі 163 864, 52 грн.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі №160/18795/25.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. та витрати на проведення судових-економічних експертиз у розмірі 163 864,52 грн.
Додаткове рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, яке в апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване додаткове рішення суду винесене з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити з підстав наведених в апеляційній скарзі.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 252 КАС України визначено, що саме суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
За вимогами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом частин другої - п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з приписами ч.5 ст.137 КАС України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
Судом першої інстанції встановлено, на виконання умов договору між позивачем та АО «Вдовичен та партнери» 09.06.2025 року було укладено протокол доручення №3 до договору №2021-10-29/1 про надання правової допомоги юридичній особі.
Відповідно до пп.1.1, 1.2 п.1 протоколу довіритель доручає, а адвокатське об`єднання приймає до виконання наступне доручення та на таких умовах: адвокатське об`єднання готує позовну заяву до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.06.2025 р. №№ 0318690704, 0318660704 з метою її подання довірителем до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Адвокатське об`єднання забезпечує повне здійснення представництва інтересів довірителя та іншу правничу допомогу, пов`язану з адміністративною справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо в Дніпропетровському окружному адміністративному суді.
Згідно із п.2 протоколу за виконання доручення, наведеного у пункті 1.1, всіх або одного чи декількох, довіритель сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) у безготівковій формі на поточний банківський рахунок адвокатського об`єднання у розмірі 207 009 грн. без ПДВ. довіритель сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати ухвалення Дніпропетровським окружним адміністративним судом судового рішення в адміністративній справі.
Згідно із п.4 протоколу термін виконання доручення згідно із цим протоколом – до дати ухвалення Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення в адміністративній справі.
Відповідно до договору №2021-10 29/11 про надання правової допомоги юридичній особі від 02.11.2021 року, протоколу доручення №3 від 09.06.2025 року були надані наступні види правничої допомоги, зокрема:
- консультації щодо характеру спірних правовідносин, попереднє опрацювання матеріалів наданих довірителем, детальне вивчення та правовий аналіз наданих матеріалів. формування правової позиції у справі, консультація довірителя щодо сформованої правової позиції у справі;
- підготовка позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.06.2025 р. №№ 0318690704, 0318660704, 0318660704 оформлення додатків у двох екземплярах з метою подання її до Дніпропетровського окружного адміністративного суду;
- формування правової позиції у справі, консультація щодо сформованої правової позиції у справі;
- підготовка та подача до суду клопотання про долучення висновків експерта до матеріалів справи №320/ 18795/25 участь у судовому засіданні у справі призначеному на 30.07.2025 р. о 13:00 год.;
- підготовка та подання до суду заяви від 18.07.2025 р. про вступ у справу як представника;
- підготовка питань свідку підготовка та подання до суду заяви від 21.07.2025 р. про виклик свідків;
- підготовка відповіді на відзив, участь у судовому засіданні призначеному на 03.09.2025 р. о 11:30 год., участь у судовому засіданні призначеному на 17.09.2025 р. о 11:00 год., участь у судовому засіданні, призначеному на 06.10.2025 р. о 11:30 год., участь у судовому засіданні у справі призначеному на 20.10.2025 р. о 13:00 год., участь у судовому засіданні у справі призначеному на 27.10.2025 р. о 11:00 год., участь у судовому засіданні призначеному на 05.11.2025 р. о 11:30 год.
05.11.2025 року АО «Вдовичен та партнери» виставило ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» рахунок на оплату №222.
Відповідно до копії платіжної інструкції №18 від 26.11.2025 р. ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» сплатили винагороди (гонорару) за правничу допомогу у розмірі 207 009 грн., в графі призначення платежу зазначено: «сплата за послуги згідно рахунка №222 від 05.11.2025 р. Без ПДВ.».
Судом також встановлено, що між ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ», як замовником та ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень» були укладені договори №Е/81/25 від 15.07.2025 р. та №Е/80/25 від 15.07.2025 р.
Відповідно до п.1.1 договору №Е/81/25 від 15.07.2025 р. виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договору строку (терміну) організувати проведення експертизи та надати висновок експерта, а замовник приймає належним чином надану послуг і результат і здійснює оплату відповідно до умов договору.
Згідно із п.3.1 договору №Е/81/25 від 15.07.2025 р. термін (строк) надання послуги: початок - 15.07.2025 року, закінчення - 30.09.2025 року.
Пунктом 4.1 договору №Е/81/25 від 15.07.2025 р. встановлено, що ціна складається із вартості послуги, що є предметом договору та становить 81 932,26 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 13 655,38 грн.
Розрахунки за цим договором здійснюються замовником на підставі рахунку фактури, прямим банківським переказом на поточним рахунок виконавця, протягом 10 (десяти) робочих днів від дати підписання сторонами цього договору (п.4.4 договору №Е/81/25 від 15.07.2025 р.).
На виконання умов договору №Е/81/25 від 15.07.2025 р. ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» було сплачено 81 932,26 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 23.07.2025 р. №10551.
24.07.2025 року ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень» складено висновок №002-ПКП/25 за результатами проведення судової економічної експертизи, в адміністративній справі №160/18795/25 експерт дійшов висновку, що «Наданими на дослідження документами не підтверджуються документально зазначені в акті Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 30.05.2025 року №2476/04-36-07-04/38114069 висновки документальної позапланової виїзної перевірки про заниження ТОВ «ЕДС-НЖИНІРИНГ» суми податку на прибуток на загальну суму 5 065 889 грн., у т.ч. за 2023 рік у сумі 1 421 057 грн., за 9 місяців 2024 року у сумі 3 644 833 грн. Наданими на дослідження документами не підтверджуються документально зазначені в акті Головного управління ДПС у Дніпропетровській від 30.05.2025 року №2476/04-36-07-04/38114069 висновки документальної позапланової виїзної перевірки про заниження ТОВ «ЕДС-НЖИНІРИНГ» суми податку на додану вартість на загальну суму 52 608 812 грн., у т.ч. за грудень 2024 р. - 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. – 24 040 300 грн.».
Відповідно до п.1.1 договору №Е/80/25 від 15.07.2025 р. виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договору строку (терміну) організувати проведення експертизи та надати висновок експерта, а замовник приймає належним чином надану послуг і результат і здійснює оплату відповідно до умов договору.
Згідно із п.3.1 договору №Е/80/25 від 15.07.2025 р. термін (строк) надання послуги: початок – 15.07.2025 року, закінчення – 30.09.2025 року;
Пунктом 4.1 договору №Е/80/25 від 15.07.2025 р. встановлено, що ціна договору складається із вартості послуги, що є предметом договору та становить 81 932,26 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 13 655,38 грн.
Розрахунки за цим договором здійснюються замовником на підставі рахунку фактури, прямим банківським переказом на поточним рахунок виконавця, протягом 10 (десяти) робочих днів від дати підписання сторонами цього договору (п.4.4 №Е/80/25 від 15.07.2025 р.).
На виконання умов договору №Е/80/25 від 15.07.2025 р. ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» було сплачено 81 932,26 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 23.07.2025 р. №10550.
24.07.2025 року ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень» складено висновок №001-ПКП/25 за результатами проведення судової економічної експертизи, в адміністративній справі №160/18795/25 експерт дійшов висновку, що «Наданими на дослідження документами не підтверджуються документально зазначені в акті Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 04.03.2025 року №937/04-36-07-04/38114069 висновки документальної позапланової виїзної перевірки про заниження ТОВ «ЕДС-НЖИНІРИНГ» суми податку на прибуток на загальну суму 4712 451 грн., у т.ч. за 2023 рік у сумі 1 421 057 грн., за 2024 року у сумі 3 291 394 грн. Наданими на дослідження документами не підтверджуються документально зазначені в акті Головного управління ДПС у Дніпропетровській від 04.03.2025 року №937/04-36-07-04/38114069 висновки документальної позапланової виїзної перевірки про заниження ТОВ «ЕДС-НЖИНІРИНГ» суми податку на додану вартість на загальну суму 52 265 483 грн., у т.ч. за грудень 2024 р. – 28 568 512 грн., за вересень 2024 р. – 23 696 971 грн.».
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем у суді першої інстанції у розмірі 207 009,00 грн, є суттєво завищеним та не є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказана сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем в розмірі 207 009,00 грн., не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
З урахуванням співмірності та пропорційності витраченого часу, складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, зважаючи на предмет спору, заявлені позовні вимоги, зміст позовної заяви, значення справи для сторони, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем сума витрат на професійну допомогу у розмірі 207 009,00 грн. не є співмірною зі складністю спору та предметом доказування у справі, отже підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., що є співмірним зі складністю справи та відповідає принципу справедливості.
Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із проведення судових-економічних експертиз, апеляційний суд зазначає таке.
Пунктом 3 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Відповідно до частини п`ятої статті 37 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Зміст наведених положень законодавства дає підстави колегії суддів вважати, що документально підтверджені судові витрати на проведення судових експертиз підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Апеляційний суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд встановлює розмір витрат на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Витрати на проведення судових експертиз мають бути документально підтверджені та доведені договором, рахунками, платіжним документом про оплату таких послуг тощо.
На підтвердження понесення витрат на проведення судових-економічних експертиз позивач надав: договори №Е/81/25 від 15.07.2025 р. та №Е/80/25 від 15.07.2025 р. та платіжні інструкції від 23.07.2025 р. №10550, №10551. Вказані докази підтверджують понесення позивачем витрат на проведення судових-економічних експертиз у заявленому розмірі.
У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, витрати на проведення судових-економічних експертиз у розмірі 163 864,52 грн.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 308, 311,315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 в адміністративній справі №160/18795/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 лютого 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 13 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко