Справа № 127/3470/25
Провадження № 22-з/801/18/26
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Шемета Т. М.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року	Справа № 127/3470/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С., 
секретар судового засідання Куленко О. В.,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс»,
відповідач ОСОБА_1 ,
особа яка не брала участі в розгляді справи (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Загоруй Вікторією Олександрівною про ухвалення додаткового рішення за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
В січні 2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2025 року позов задоволено.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу особи яка не брала участі в розгляді справи ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_3 , подану представником адвокатом Загоруй В. О., задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2025 року скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
06 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 адвокат Загоруй В. О. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Основними доводами заяви є те, що ОСОБА_2 понесла витрати на правничу допомогу, у зв`язку з необгрунтованими діями позивача. Враховуючи, що смерть відповідача ОСОБА_1 настала ще у березні 2022 року, а позивач звернувся до суду 30 січня 2025 року (через три роки після смерті особи), подання такого позову свідчить про недбалість та неналежне виконання позивачем своїх обов`язків. 
У апеляційній скарзі вказувалось про те, що ОСОБА_2 має понести витрати на професійну правничу допомогу, при цьому рахунок-акт щодо розміру оплати було складено та виставлено лише за результатами розгляду апеляційного провадження, відтак ОСОБА_2 не могла надати раніше до суду докази на підтвердження таких витрат.
09 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» подало клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому вказало, що позивач по справі будь-яких неправомірних дій не вчиняв, а звернувся до суду за захистом своїх прав у межах чинного законодавства. Постановою Вінницького апеляційного суду не встановлено недійсність або неправомірність кредитного договору, за яким ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просило стягнути заборгованість, а закрито провадження за підстави смерті відповідача, про яку позивачу по справі не було відомо.
ОСОБА_2 не зверталася до позивача із пропозицією мирного врегулювання спору, оскільки за відповідачем ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним зобов`язанням перед позивачем.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року № 755/9215/15-ц сформувала позицію щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій йдеться про те, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їй дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розмір, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
У разі прийняття додаткової постанови про задоволення заяви, позивач вважає, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе в обсязі 1 000 гривень.
24 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Загоруй В. О. подала заяву, в якій просила апеляційний розгляд проводити за її відсутності та відсутності ОСОБА_2 
24 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Загоруй В. О., подала заперечення на клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. 
Основними доводами заперечення є те, що позивач стверджував, що діяв правомірно і не знав про смерть ОСОБА_1 , однак відповідно до п. 3.1-1 розділу ІІІ Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, позивач мав право на отримання витягів про державну реєстрацію смерті осіб. Смерть ОСОБА_1 настала ще у березні 2022 року, а позов подано до суду першої інстанції лише 30 січня 2025 року. Позивач мав достатньо часу для перевірки правоздатності відповідача, але не зробив цього, що свідчить про процесуальну недбалість. Розмір витрат у 10 000 грн визначено та підтверджено рахунком-актом від 06 лютого 2026 року, ця сама є ринковою та відповідає критеріям розумності. Заявниця звертає увагу, що в суді першої інстанції позивач заявляв вимогу про відшкодування за подання позовної заяви у розмірі 9 000 грн, що підтверджує співмірність та реальність заявленої нею суми у порівнянні з ринковими цінами на аналогічні послуги.
Представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренко В. Г. будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився будь-яких клопотань про відкладення не подавав, а тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У справі що розглядається постанова за результатами апеляційного розгляду ухвалена Вінницьким апеляційним судом 02 лютого 2026 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими Главою 1 Розділу V цивільного процесуального Кодексу України.
Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Особа, яка не брала участі в розгляді справи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2025 року було заявлено, що вона очікує понести витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір — обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що, з огляду на необхідність дотримання розумності розміру витрат на правничу допомогу, їх неминучості, - заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є надмірним.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Загоруй В. О. представляє інтереси, особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 01 грудня 2025 року.
Відповідно до пункту 1.1. Договору Адвокатське бюро зобов`язується надавати правничу допомогу Клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором та чинним законодавством, а Замовник зобов`язується оплатити гонорар та фактичні витрати, необхідні доля виконання Договору.
Відповідно до п. 4. 1. За надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплачувати Адвокату гонорар в розмірі, який визначається за домовленістю Сторін.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до заяви додано Рахунок- Акт № 06/02-1 від 06 лютого 2026 року, згідно якого підготовка та подання апеляційної скарги у справі 10 000 грн (а.с. 124 на звороті), а також Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 11 грудня 2025 року, згідно п. 1 якої, визначається розмір гонорару, що підлягає сплаті Клієнтом Адвокатському бюро за надання правничої допомоги. Сторонами погоджено сплату Клієнтом суми гонорару у розмірі 10 000 гривень. Пунктом 2 визначено, що Клієнт здійснює сплату гонорару, шляхом 100 % оплати на підставі виставленого рахунку-акта, протягом 10 робочих днів з дня отримання рішення суду апеляційної інстанції у справі № 127/3470/25 (а.с. 125).
Апеляційний суд зауважує, що у даній справі спір по суті кредитних правовідносин не вирішувався, оскільки провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Предметом апеляційного перегляду було питання можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства, що не потребувало дослідження значного обсягу доказів та складного аналізу матеріальних правовідносин.
Також апеляційний суд враховує, що постановою суду за результатом розгляду апеляційної скарги не встановлено недобросовісності чи зловживання процесуальними правами з боку позивача, він не володіє та не має доступу до реєстру актів цивільного стану. Сам по собі факт закриття провадження у справі не свідчить про протиправність звернення до суду.
З огляду на викладене, оцінюючи заявлену до стягнення суму 10 000 грн з урахуванням складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, принципів розумності, співмірності та пропорційності, а також беручи до уваги заперечення позивача, апеляційний суд виснує про завищений розмір заявлених до стягнення витрат.
Враховуючи характер та обсяг наданих послуг, апеляційний суд виснує, що обгрунтованим та справедливим буде визначити розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу за подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі у розмірі 5 000 грн, що є достатнім, обґрунтованим та співмірним виконаній роботі.
Керуючись ст. ст. 137, 270, 382 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Загоруй Вікторією Олександрівною, про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_2 5 000 грн (п`ять тисяч) гривень понесених судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», поштовий індекс 03035, м. Київ, площа Солом`янська, 2, код ЄДРПОУ 40340222.
Особа, яка не брала участі у справі: ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Головуюча   Т. М. Шемета
Судді:  О. Ю. Береговий
О. С. Панасюк