Справа №591/460/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/1042/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., з участю захисника Бороденко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бороденко Віри Миколаївни на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 14 січня 2026 року о 01:34 год у м. Суми по вул. Харківська, 9, керував транспортним засобом Opel Zafira, н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, що підтверджується тестом, з позитивним результатом якого (0,74 проміле) ОСОБА_1 був згоден, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Бороденко В.М. просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу даного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і був зупинений працівниками поліції безпосередньо під час виконання обов`язків військової служби, а тому огляд останнього мав проводитися в порядку, передбаченому статтею 266-1 КУпАП. При цьому зазначає, що працівники поліції, які проводили огляд його підзахисного фактично погодилися, що такий мав бути проведений працівниками ВСП, що підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами. Окрім цього зазначає, що працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_1 з метою примусити його підписати протокол, оскільки він вагався щодо результату проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу. Наведені обставини, на думку захисника, свідчать про недійсність огляду ОСОБА_1 . Також вважає недоведеним матеріалами справи і факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, а також законність зупинки транспортного засобу, встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не зазначеннях таких і у складеному протоколі. 
До апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак він був представлений своїм захисником – адвокатом Бороденко В.М. 
Вислухавши доводи захисника Бороденко В.М., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає, серед іншого, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 566056 від 14 січня 2026 року, суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і, окрім протоколу, об`єктивно, підтверджується наступними доказами. 
Роздруківкою показників огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, де результат тесту склав 0,74 ‰.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, де зазначено, що результат огляду склав 0,74 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту.
Відеозаписами події правопорушення з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , встановлення поліцейськими його особи, виявлення у нього під час спілкування поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 і результат такого огляду 0,74 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, складення матеріалів та ознайомлення з їх змістом останнього.
Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а й дотримання поліцейськими самої процедури огляду, яка була проведена із застосуванням спеціальних технічних засобів, що повністю відповідає вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій зобов`язаний виконувати. 
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів керування транспортним засобом її підзахисним, то вони не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими доказами в суді у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксований рух транспортного засобу Opel Zafira, НОМЕР_1 , його зупинення на вимогу працівників поліції, встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 і який до того ж не заперечував факт керування, без будь-яких застережень погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння як особа, яка керувала транспортним засобом, а після проходження огляду не заперечував результат огляду, добровільно без жодного тиску з боку поліцейських підписав складені відносно протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку результату Драгера та акт огляду. 
Не заслуговують на увагу і доводи захисника Бороденко В.М. з приводу безпідставної зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , оскільки з матеріалів справи і відеозапису подій від 14 січня 2026 року убачається, що вони мали місце о 01:34 год, тобто під час дії комендантської години, встановленої на території міста Суми на час воєнного стану, що узгоджується з приписами статей 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Окрім цього, причина зупинки транспортного засобу не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею. 
Також не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися згідно вимог статті 266-1 КУпАП.
У відповідності до частини першої статті 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З матеріалів справи слідує, що 14 січня 2026 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у м. Суми під час керування автомобілем Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_1 . При цьому будь-яких документів про те, що на час зупинки він дійсно виконував військовий наказ чи бойове розпорядження, стороною захисту не надано як в суді першої, так і апеляційної інстанції.
Отже, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими статтею 266 КУпАП. 
У той же час, стаття 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13 Б КУпАП.
Факт роз`яснення працівниками поліції прав ОСОБА_1 підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.
Інші доводи апелянта мають формальний характер та не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Таким чином, при розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бороденко Віри Миколаївни на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний