ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/7550/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Сич С.С., 
за участю:
секретаря судового засідання – Георгієвої К.Н., 
представника позивача – Корольова І.М.,
представника відповідача – Гуляєвої Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" (надалі – позивач; ТОВ "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ") до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі – відповідач; ГУ ДПС у Полтавській області), у якій позивач просить:
1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.11.2024 №00172240702 на суму 6254090,00 грн.;
2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.11.2024 №00172230702 на суму 3908806,25 грн.;
3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.11.2024 №00172250702 на суму 1563522,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки ТОВ "САЙБЕРФ" (після зміни найменування ТОВ "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ") здійснювало поставку товару, який підпадає за своїми характеристиками під безпілотні літальні апарати з цільовим призначенням для оборони, кінцевим споживачем товару є відповідні військові частини, тому ТОВ "САЙБЕРФ" на підставі п. 32 підрозділу 2 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України звільняється від оподаткування податком на додану вартість. Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.03.2025 у справі №440/6273/24. Зазначає, що до перевірки надав документи, що підтверджують факт передачі товару військовим частинам для оборонних цілей. Вказує, що законодавець визначив, що пільгою можуть скористатися підприємства, які постачають товари, що або відповідно до сертифікату кінцевого споживача або за договором постачаються кінцевому отримувачу згідно переліку визначеного пп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України. Вважає, що надані відповідачу акти приймання-передачі товару та рішення Полтавської міської ради підтверджують отримання товару кінцевим отримувачами військовими частинами Збройних Сил України, тому позивач, керуючись положеннями пп 5 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, мав право на податкову пільгу.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/7550/25. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 
09 липня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /том 1 а.с. 64-66/, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову невиїзну перевірку ТОВ «САЙБЕРФ» (код 22522986) з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за квітень 2024 року, якою встановлено порушення ТОВ «САЙБЕРФ»: 1) п. 187.7 ст. 187, п.188.1 ст. 188, пп. «а» п. 193.1 ст. 193, п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), пп. 1 п. 5 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 р. № 21, а саме заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за квітень 2024 на суму – 3127045 грн.; 2) п. 32 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), пп.6 п. 3 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 р. №21, а саме платником податків неправомірно задекларовано суми, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом на загальну суму 3127045 грн.; 3) п.201.1. ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI (із змінами та доповненнями), а саме не здійснено своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за квітень 2024 на загальну суму постачання 18 762 270 грн. Зазначає, що згідно переліку абревіатур і скорочень, що пов`язані з військовою справою, відсутня вказана у сертифікаті абревіатура адресантів «для потреб ЗСУ», зокрема А1619, А4682. А066, РТЦК, А4123 і т.д., що не дозволяє ідентифікувати їх особисто, їх відношення до Збройних Сил України, як наслідок, і ціль кінцевого використання товару, як того вимагає Постанова № 920. Відповідач вважає, що ТОВ "САЙБЕРФ" (код 225229856) за відсутності підстав, неправомірно застосувало податкову пільгу, яка передбачена пп. 4), пп. 5) п. 32 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України та порушило п. 187.7 ст. 187, п.201.1. ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки не здійснило своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за квітень 2024 року на загальну суму постачання 18762270 грн. Посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №440/6273/24. 
22 липня 2025 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив /том 1 а.с. 113-115/, у якій зазначено, що норма пп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України передбачає умови, за яких до господарських операцій з поставки товарів може бути застосована податкова пільга зі сплати ПДВ, зокрема, товарів певної групи, що класифікуються за переліченими в даній нормі УКТ ЗЕД, зокрема, безпілотних літальних апаратів без озброєння та їх частин, що класифікуються у товарних позиціях 8806, 8807 згідно з УКТ ЗЕД, водних безпілотних систем, що класифікуються у товарній позиції 8906 згідно з УКТ ЗЕД. Вважає, що законодавець в даній нормі передбачив порядок визначення кінцевого споживача товару двома альтернативними варіантами: сертифікатом кінцевого отримувача або умовами договору. Вказує, що згідно пункту 5 Договору “Ціль кінцевого використання товару” та Сертифікату кінцевого споживача від 03.05.2024 року чітко зазначено кінцевого отримувача товару: "дані товари придбані та підлягають передачі для потреб Збройних Сил України та територіальної оборони А1619, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , РТЦК, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ", що є самостійною підставою для застосування пільги за пп.5 п. 32 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України. Зазначає, що надані відповідачу акти приймання-передачі товару та рішення Полтавської міської ради підтверджують отримання товару кінцевим отримувачами – військовими частинами Збройних Сил України. Звертає увагу суду на те, що товар (квадрокопетри) є товаром подвійного призначення. Щодо ідентифікації військових частин за їх абривіатурою зазначає, що податковий орган під час перевірки не скористався своїми повноваженнями для отримання від військових частин, яким переданий товар, інформації щодо їхнього відношення до Збройний Сил України та чи переданий цим військовим частинам товар.
28 липня 2025 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив /том 1 а.с. 118-120/, у яких зазначено, що пільга застосовується виключно за наявності підтвердження цільового призначення поставки. Сертифікат, наданий для перевірки, підписано директором Департаменту О.В. Сороковим та завірено печаткою ТОВ «САЙБЕРФ», код 225229856, що порушує вимоги п. 15 Постанови № 920. Документи, які б підтверджували зобов`язання посередника, для перевірки не надано. Вказує, що згідно переліку абревіатур і скорочень, що пов`язані з військовою справою, відсутня вказана у Сертифікаті абревіатура адресантів «для потреб ЗСУ», зокрема А1619, А4682. А066, РТЦК, НОМЕР_3 і т.д., що не дозволяє ідентифікувати їх особисто, їх відношення до Збройних Сил України, а відповідно і ціль кінцевого використання товару. Вважає, що ТОВ «САЙБЕРФ» код 225229856, за відсутності підстав, неправомірно застосовано податкову пільгу, яка передбачена пп. 4), пп. 5) п. 32 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями).
Ухвалами суду від 14 серпня 2025 року витребувано від відповідача докази та оголошено перерву в підготовчому засіданні.
Ухвалами суду від 11 вересня 2025 року витребувано від відповідача докази, продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять календарних днів, оголошено перерву в підготовчому засіданні.
25 вересня 2025 року до суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову /том 2 а.с. 6-12/, якою позивач доповнив підстави позову та посилається на незаконність призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986, оскільки наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «САЙБЕРФ»» № 2625-п прийнятий 10.09.2025, тобто на чотирнадцятий календарний день після вручення позивачеві запиту на отримання пояснень та документів, що є порушенням підпунктів 78.1.1. та 78.1.4. пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, якою встановлено 15 робочих днів для надання позивачеві пояснень та документів, що свідчить про відсутність у відповідача на момент прийняття наказу про призначення перевірки підстав для здійснення такої перевірки. Станом на 10.09.2024 у податкового органу була відсутня будь-яка інформація для висновку про те, що позивачем порушено податкове законодавство або відомості про те, що ним зазначено в декларації недостовірні відомості. Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, тому не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню. Посилається на постанову Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №826/17123/18. Вказує, що ТОВ “САЙБЕРФ” здійснювало поставку товару, який підпадає за своїми характеристиками під безпілотні літальні апарати (товару що відноситься до товарів подвійного призначення) з цільовим призначенням для оборони, кінцевим споживачем є відповідні військові частини, тому ТОВ “САЙБЕРФ” на підставі п.п. 4 п. 32 підрозділу 2 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України звільняється від оподаткування податком на додану вартість. Звертає увагу суду на те, що згідно п. 5 договору “Ціль кінцевого використання товару” та сертифікату кінцевого споживача від 03.05.2024 дані товари придбані та підлягають передачі для потреб Збройних Сил України та територіальної оборони А1619, А4682, А066, РТЦК, А4123, НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 . В п. 6 сертифікату зазначено про те, що споживач товару цим гарантує, що товар, зазначений в п. 3, не буде використаний в інших цілях, ніж зазначені в п. 5, і не буде переданий іншому суб`єкту підприємницької діяльності на території України або реекспортований без дозволу Державної служби експортного контролю.
Ухвалами суду від 25 вересня 2025 року прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи заяву позивача про зміну підстав позову, клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання задоволено та підготовче засідання відкладено.
08 жовтня 2025 року до суду надійшли заперечення відповідача на заяву про зміну підстав позову /том 2 а.с. 67-70/, у якій зазначено, що контролюючим органом отримано від правоохоронних органів інформацію про порушення позивачем норм законодавства та на податкову адресу підприємства направлено запит щодо надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №23711/6/16-31-07-02-06 від 13.08.2024, який повернувся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Згідно з порядком, визначеним статтею 42 та вимогами пп.69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, на податкову адресу ТОВ «САЙБЕРФ» (код 22522986) направлено по пошті рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 10.09.2024 №2625-п та письмове повідомлення від 10.09.2024 за №255 про дату початку та місце проведення перевірки. Платником надано відповідь №1 від 11.10.2024 (вх. №52760/6/16-31 від 11.10.2024). Відтак відповідач вважає, що у нього були підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
09 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" про витребування від Міністерства внутрішніх справ України доказів.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" про витребування доказів у справі №440/7550/25 задоволено. Витребувано від Міністерства внутрішніх справ України інформацію про те, чи входить військова частина НОМЕР_4 та військова частина НОМЕР_13 до складу Національної гвардії України, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України. Встановлено строк для надання до суду зазначених документів до 31 жовтня 2025 року. Оголошено перерву у підготовчому засіданні у справі №440/7550/25 до 10:00 06 листопада 2025 року.
12 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" про витребування від Головного управління розвідки Міністерства оборони України доказів.
Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" про витребування доказів у справі №440/7550/25 – задоволено. Витребувано від Головного управління розвідки Міністерства оборони України інформацію про те, чи входить військова частина НОМЕР_4 до складу Головного управління розвідки Міністерства оборони України.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року встановлено наступний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті: дослідження письмових доказів. Закрито підготовче провадження та призначено справу №440/7550/25 до судового розгляду по суті. 
Представник позивача у судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Згідно з частиною 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
У судовому засіданні 25 лютого 2026 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та у зв`язку зі складністю справи відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення: 10:00 09 березня 2026 року.
Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
ТОВ "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" (ідентифікаційний код 22522986) зареєстроване як юридична особа 06.10.1994, основним видом діяльності позивача є 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього, позивач узятий на облік як платник податків у ГУ ДПС у Полтавській області, ДПІ у м. Полтаві з 09.01.1998, станом на 13.08.2024 зареєстрованим місцезнаходженням позивача було 36014, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 2, офіс 411, 14.02.2025 до ЄДР внесено запис про зміну найменування юридичної особи (до 14.02.2025 мав найменування ТОВ “САЙБЕРФ”), що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 1 а.с. 10-14, 232-235/.
20.05.2024 позивачем подано до ГУ ДПС у Полтавській області податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2024 року, у якій задекларовано операції, що звільнені від оподаткування обсягом постачання без ПДВ на суму 18762270 грн. /том 1 а.с. 204-206/.
09.08.2024 до ГУ ДПС в Полтавській області надійшов лист Територіального управління БЕБ у Полтавській області від 09.08.2024 вих. №23.14/3.1/5509-24 про надання інформації, яким контролюючий орган повідомлено про кримінальне провадження №72024171010000018 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом вчинення службовими особами Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Полтавської міської ради розтрати бюджетних коштів при здійсненні закупівлі у ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) квадрокоптерів, Територіальне управління БЕБ у Полтавській області просить повідомити, чи проводилася ГУ ДПС у Полтавській області з 01.01.2024 по час отримання листа перевірка ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) з питань дотримання вимог податкового законодавства, якщо так, просили надати належним чином завірені копії актів перевірки задля їх вивчення та долучення до матеріалів кримінальної справи /том 2 а.с. 154/.
На адресу позивача направлено запит ГУ ДПС в Полтавській області від 13.08.2024 №23711/6/16-31-07-02-06 за підписом в.о. начальника Алли Рябкової, у якому позивача повідомлено про те, що контролюючим органом за наслідками отримання та опрацювання відповідно до статей 72, 73 Податкового кодексу України податкової інформації встановлено факти, що можуть свідчити про порушення ТОВ “САЙБЕРФ” норм п. 185.1 ст. 185, п. 187.1, п. 187.7 ст. 187 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а також інших актів законодавства, зокрема, Порядку заповнення, подання податкової звітності з ПДВ, внаслідок не декларування податкових зобов`язань по ПДВ у декларації за квітень 2024 року. Відповідно до звітної декларації та уточнюючих розрахунків до неї ТОВ “САЙБЕРФ” задекларовано операції, що звільнені від оподаткування на суму 18762270 грн. При цьому зазначено пільгу за кодом 14060514 щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з поставки товарів відповідно до п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України. Керуючись нормами п.п. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пунктів 1, 3 п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73, п.п 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245, просили надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) щодо операцій з постачання товарів, робіт, послуг в розрізі контрагентів-покупців у квітні 2024 року, задекларованих по рядку 5.1 декларації за відповідний період (з урахуванням уточнюючих розрахунків). Вказано, що необхідно обов`язково надати належним чином засвідчені посадовою особою ТОВ “САЙБЕРФ” копії документів, оформлені належним чином, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку та звітності) з контрагентами-покупцями та постачальниками, в т.ч. операції з придбання у яких задекларовані по рядку 10.4 уточнюючого розрахунку до декларації за квітень 2024 року (№9169950536 від 21.06.2024). Відповідач просив надати інформацію на адресу ГУ ДПС в Полтавській області: 36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4. Зазначив про те, що документальне підтвердження цієї інформації може бути надано на вибір платника податків в електронному або паперовому вигляді /том 1 зворот а.с. 155, а.с. 156/. 
Матеріалами справи підтверджено, що вказаний запит ГУ ДПС в Полтавській області від 13.08.2024 №23711/6/16-31-07-02-06 направлений на адресу позивача по пошті 13.08.2024 рекомендованим листом №0600951953633, однак, повернутий поштовою організацією 27.08.2024 із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення на конверті, копія якого наявна у матеріалах справи /том 1 зворот а.с. 106, а.с. 107, а.с. 155, 241-242/.
19.08.2024 до ГУ ДПС в Полтавській області надійшов лист Управління СБ України в Полтавській області від 15.08.2024 вих. №66/8/13-2911 про проведення перевірки, яким контролюючому органу повідомлено, що Управлінням СБ України в Полтавській області отримано інформацію щодо можливих фактів порушень під час здійснення операцій по відшкодуванню ПДВ суб`єктом господарської діяльності ТОВ “САЙБЕРФ” за період з 01.01.2024 по теперішній час. Зокрема, встановлено, що Департаментом з питань цивільного захисту та оборонної роботи Полтавської міської ради укладено договір від 29.09.2024 №6/24 з ТОВ “САЙБЕРФ” щодо закупівлі квадрокоптерів на загальну суму 19923626,00 грн. без ПДВ. Протягом березня-квітня 2024 року Департаментом здійснено оплату на рахунок ТОВ “САЙБЕРФ” за вищезазначені ТМЦ в сумі 19923626,00 грн. без ПДВ. За наявними даними службовими особами ТОВ “САЙБЕРФ” допущено порушення податкового законодавства в частині внесення недостовірних даних до декларацій податкового обліку та бюджетного відшкодування ПДВ. Просить врахувати вказану інформацію під час проведення перевірки господарської діяльності ТОВ “САЙБЕРФ” та за її результатами матеріали скерувати на адресу Управління /том 1 а.с. 159/.
10.09.2024 в.о. начальника ГУ ДПС в Полтавській області Аллою Рябковою прийнято наказ №2625-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986)", яким на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за квітень 2024 року. Дата початку перевірки: 11.10.2024; тривалість перевірки: 5 робочих днів /том 1 а.с. 158/.
Копія наказу ГУ ДПС в Полтавській області від 10.09.2024 №2625-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986)" та повідомлення від 10.09.2024 №255 про проведення з 11.10.2024 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за квітень 2024 року /том 2 зворот а.с. 159/ направлені позивачу контролюючим органом разом із листом ГУ ДПС в Полтавській області від 10.09.2024 №26324/6/16-31-07-02-06, яким позивача зобов`язано надати пояснення та копії документів /том 1 а.с. 161-162/, та отримані позивачем 11.09.2024, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /том 1 а.с. 240/.
Листом від 11.10.2024 №1 ТОВ “САЙБЕРФ” надало до ГУ ДПС у Полтавській області інформацію та документи /том 1 зворот а.с. 162, а.с. 163-203/.
У період з 11.10.2024 по 17.10.2024, термін продовжено на два робочі дні згідно з наказом від 17.10.2024 №3079-п /том 1 а.с. 103/, посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 10.09.2024 №2625-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за квітень 2024 року, за результатами якої складено акт від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986 /том 1 а.с. 93-97/.
За висновками акту перевірки від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986 ТОВ “САЙБЕРФ” порушено:
- п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. «а» п. 193.1 ст. 193, п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України, п.п. 1 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 №21, встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за квітень 2024 року на суму 3127045 грн.;
- п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, п.п. 6 п. 3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 №21, платником податків неправомірно задекларовано суми, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом на загальну суму 3127045 грн.;
- п. 201.1 ст. 201, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не здійснено своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за квітень 2024 року на загальну суму постачання 18762270 грн.
Примірник акту перевірки направлений позивачу засобами поштового зв`язку та отриманий позивачем 31.10.2024 /том 1 зворот а.с. 92/.
Позивач подав до ГУ ДПС у Полтавській області заперечення від 11.11.2024 №35/11 на акт перевірки /том 1 а.с. 27-28/, за результатами розгляду яких ГУ ДПС у Полтавській області висновки акту перевірки залишено без змін /том 1 а.с. 29-30/.
29.11.2024 ГУ ДПС у Полтавській області на підставі акту від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986 винесено такі податкові повідомлення-рішення:
- №00172230702, яким ТОВ “САЙБЕРФ” збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 3908806,25 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями – на суму 3127045 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – на суму 781761,25 грн., що вмотивоване тим, що перевіркою ТОВ “САЙБЕРФ” встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету за квітень 2024 року на загальну суму ПДВ 3127045 грн., внаслідок невірно визначених показників у розрахунку сум податку на додану вартість, несплаченого суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкової пільги не за призначенням за квітень 2024 року на суму 3127045 грн. /том 1 зворот а.с. 81, а.с 82/;
- №00172240702, яким до ТОВ “САЙБЕРФ” застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 6254090 грн. за платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 123.5 ст. 123 Податкового кодексу України, що вмотивовано тим, що перевіркою ТОВ “САЙБЕРФ” застосовано податкову пільгу не за призначенням, у зв`язку з чим порушено п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, п.п. 1 п.5 розділу V, п.п. 6 п.3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 №21 /том 1 а.с. 83-84/;
- №00172250702, яким до ТОВ “САЙБЕРФ” застосовано штраф в розмірі 1563522,50 грн. за платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, статті 120-1 Податкового кодексу України, що вмотивоване тим, що проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ “САЙБЕРФ” не виписано податкові накладні відповідно до п. 187.7 ст. 187 та не зареєстровано в ЄРПН на суму ПДВ 3127045 грн., чим порушено п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України /том 1 зворот а.с. 84, а.с. 85/.
Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області від 29.11.2024 №00172230702, від 29.11.2024 №00172240702, від 29.11.2024 №00172250702, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом у даній справі.
Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 29.11.2024 №00172230702, від 29.11.2024 №00172240702, від 29.11.2024 №00172250702, суд дійшов таких висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
За приписами підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
78.1.1. отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
78.1.4. виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 78.4 статті 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пунктів 79.1-79.3 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.
У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків Верховний Суд зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.
З урахуванням наведеного та з огляду на те, що обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач покликався на незаконність призначення та проведення перевірки, обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору й підлягають першочерговому дослідженню.
Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якими визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.
Згідно з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Відповідно до підпунктів 1, 3 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 ПК України письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті; виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків.
Згідно з підпунктами 73.3.2, 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 ПК України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Отже, право призначити та здійснити позапланову документальну перевірку на підставі підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України у контролюючого органу виникає за умови, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, у порядку, визначеному статтею 42 ПК України.
Пунктом 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як встановлено судом, на адресу позивача направлено запит ГУ ДПС в Полтавській області від 13.08.2024 №23711/6/16-31-07-02-06 за підписом в.о. начальника Алли Рябкової, у якому позивача повідомлено про те, що контролюючим органом за наслідками отримання та опрацювання відповідно до статей 72, 73 Податкового кодексу України податкової інформації встановлено факти, що можуть свідчити про порушення ТОВ “САЙБЕРФ” норм п. 185.1 ст. 185, п. 187.1, п. 187.7 ст. 187 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а також інших актів законодавства, зокрема, Порядку заповнення, подання податкової звітності з ПДВ, внаслідок не декларування податкових зобов`язань по ПДВ у декларації за квітень 2024 року. Відповідно до звітної декларації та уточнюючих розрахунків до неї ТОВ “САЙБЕРФ” задекларовано операції, що звільнені від оподаткування на суму 18762270 грн. При цьому зазначено пільгу за кодом 14060514 щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з поставки товарів відповідно до п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України. Керуючись нормами п.п. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пунктів 1, 3 п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73, п.п 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245, просили надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) щодо операцій з постачання товарів, робіт, послуг в розрізі контрагентів-покупців у квітні 2024 року, задекларованих по рядку 5.1 декларації за відповідний період (з урахуванням уточнюючих розрахунків). Вказано, що необхідно обов`язково надати належним чином засвідчені посадовою особою ТОВ “САЙБЕРФ” копії документів, оформлені належним чином, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку та звітності) з контрагентами-покупцями та постачальниками, в т.ч. операції з придбання у яких задекларовані по рядку 10.4 уточнюючого розрахунку до декларації за квітень 2024 року (№9169950536 від 21.06.2024). Відповідач просив надати інформацію на адресу ГУ ДПС в Полтавській області: 36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4. Зазначив про те, що документальне підтвердження цієї інформації може бути надано на вибір платника податків в електронному або паперовому вигляді /том 1 зворот а.с. 155, а.с. 156/. 
Вказаний запит ГУ ДПС в Полтавській області від 13.08.2024 №23711/6/16-31-07-02-06 направлений на адресу позивача по пошті 13.08.2024 рекомендованим листом №0600951953633, однак, повернутий  із зазначенням поштовою службою в повідомленні про вручення дати 27.08.2024  та причини повернення - «за закінченням терміну зберігання» /том 1 зворот а.с. 106, а.с. 107, а.с. 155, 241-242/.
Отже, в силу вимог пункту 42.5 статті 42 ПК України запит ГУ ДПС в Полтавській області від 13.08.2024 №23711/6/16-31-07-02-06 вважається врученим платнику податків ТОВ “САЙБЕРФ” у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, тобто 27 серпня 2024 року.
З огляду на викладене, у позивача виник обов`язок надати пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, тобто з 28 серпня 2024 року до 17 вересня 2024 року включно. 
У свою чергу, у контролюючого органу виникло б право призначити позапланову документальну перевірку на підставі підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України після 17 вересня 2024 року (після закінчення 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, у порядку, визначеному статтею 42 ПК України) та за умови, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на такий запит.
Разом з тим, у порушення вимог підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України 10 вересня 2024 року, тобто до закінчення 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, в.о. начальника ГУ ДПС в Полтавській області Аллою Рябковою прийнято наказ №2625-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986)", яким на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за квітень 2024 року /том 1 а.с. 158/.
Копія наказу ГУ ДПС в Полтавській області від 10.09.2024 №2625-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986)" та повідомлення від 10.09.2024 №255 про проведення з 11.10.2024 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за квітень 2024 року /том 2 зворот а.с. 159/ направлені позивачу контролюючим органом разом із листом ГУ ДПС в Полтавській області від 10.09.2024 №26324/6/16-31-07-02-06, яким позивача зобов`язано надати пояснення та копії документів /том 1 а.с. 161-162/, та отримані позивачем 11.09.2024, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /том 1 а.с. 240/.
Таким чином, позивач 11.09.2024, тобто до закінчення 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту від 13.08.2024 №23711/6/16-31-07-02-06 (до закінчення встановленого законом строку для надання відповіді на запит контролюючого органу, що закінчився 17.09.2024), отримав копію наказу від 10.09.2024 №2625-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986)", повідомлення від 10.09.2024 №255 про проведення з 11.10.2024 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за квітень 2024 року та запит від 10.09.2024 №26324/6/16-31-07-02-06 на надання документів безпосередньо до документальної перевірки.
Вказані обставини унеможливили надання позивачем відповіді на запит контролюючого органу від 13.08.2024 №23711/6/16-31-07-02-06, оскільки контролюючий орган 11.09.2024, тобто до закінчення встановленого законом строку на надання пояснень та їх документальних підтверджень (такий строк закінчився лише 17.09.2024), вручив позивачу копію наказу на перевірку від 10.09.2024 №2625-п, повідомлення про проведення перевірки та вимогу про надання документів до такої перевірки, яка була призначена саме з підстави ненадання позивачем пояснень та їх документальних підтверджень на запит ГУ ДПС в Полтавській області від 13.08.2024 №23711/6/16-31-07-02-06.
У період з 11.10.2024 по 17.10.2024 посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 10.09.2024 №2625-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986) з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за квітень 2024 року, за результатами якої складено акт від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986 /том 1 а.с. 93-97/.
Відповідно до частин 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, акт перевірки від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986 є недопустимим доказом у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17 зазначено, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
У вказаному висновку Великої Палати Верховного Суду не йдеться про те, що підтвердження обґрунтованості висновків по суті виявлених порушень за результатами проведеної перевірки нівелює правове значення та наслідки всіх процедурних порушень, допущених контролюючим органом під час призначення та/або проведення перевірок. 
Разом з тим, постанова Великої Палати Верховного Суду не містить визначення конкретних критеріїв, за яких допущені контролюючим органом процедурні порушення є такими, що впливають або об`єктивно можуть впливати на висновки, здійснені за наслідками перевірки. Відповідно, оцінка заявлених (виявлених) процедурних порушень здійснюється судом в кожній конкретній справі.
До того ж Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 підтримала усталену в судовій практиці позицію, що нормами ПК України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки.
У цій справі застосовними є висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, ухваленої складом судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, відповідно до яких контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. 
Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.
Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 27.06.2024 у справі №360/5907/21.
Частинами 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до доктрини з умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованої Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. У рішеннях у справах "Балицький проти України", "Тейксейра де Кастро проти Португалії", "Шабельник проти України" ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 серпня 2018 року (справа №822/573/17), від 27 листопада 2018 року (справа №805/2601/16-а), від 21 березня 2019 року (справа №809/531/18) та від 17 червня 2020 року (справа №826/5011/18).
У спірному випадку акт перевірки від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986, на підставі якого прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення, не був би гарантовано складений відповідачем у інший спосіб, як тільки внаслідок проведення позапланової документальної невиїзної перевірки, яка була призначена та проведена на підставі наказу ГУ ДПС в Полтавській області від 10.09.2024 №2625-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “САЙБЕРФ” (код 22522986)", прийнятого відповідачем з порушенням вимог статті 19 Конституції України та статей 73, 78 Податкового кодексу України.
Пункт 81.1 статті 81 ПК України встановлює таку обов`язкову умову, яка надає право посадовим особам контролюючого органу приступити до проведення зокрема документальної виїзної перевірки, як наявність підстави для її проведення, визначену цим Кодексом.
Недодержання такої умови є істотним порушенням, яке виключає легальність контрольного заходу і його результатів.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 320/19150/23.
Пункт 79.2 статті 79 ПК України встановлює таку обов`язкову умову, яка надає право посадовим особам контролюючого органу для проведення документальної невиїзної перевірки, як наявність підстави для її проведення - рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом.
Порушення, допущені при призначенні та проведенні без встановлених законом підстав позапланової документальної невиїзної перевірки, оформленої актом від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986, об`єктивно вплинули на обґрунтованість і законність прийнятих за результатами цієї перевірки податкових повідомлень-рішень, оскільки акт перевірки, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, є недопустимим доказом у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України.
Невиконання Головним управлінням ДПС в Полтавській області вимог закону щодо підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки свідчить про незаконність перевірки та не породження нею правових наслідків.
Допущені податковим органом процедурні порушення вплинули на обґрунтованість і законність оскаржуваних у цій справі індивідуальних актів, тому суд дійшов висновку про їх достатність для визнання протиправними та скасування спірних рішень контролюючого органу. 
Такий висновок узгоджується з підходами Верховного Суду, викладеними у постановах від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, від 28 травня 2020 року у справі № 818/532/16.
У постанові від 28 жовтня 2021 року у справі № 810/3099/18 Верховний Суд висловився, що не можна не погодитись, що наслідки перевірки, яка не мала бути призначена і проведена, якби відповідач діяв відповідно до вимог законодавства, є також незаконними і не можуть створювати правових наслідків такої.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 20.01.2025 у справі № 140/34881/23.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи, що допущені відповідачем порушення вимог закону щодо призначення позапланової документальної невиїзної перевірки, оформленої актом від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986, призводять до відсутності правових наслідків такої, акт перевірки від 28.10.2024 №15327/16-31-07-02-01/22522986 не є допустимим доказом на підтвердження фактів порушень, за які оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями до позивача застосовано штрафні санкції та позивачу збільшено грошові зобов`язання, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 29.11.2024 №00172230702, від 29.11.2024 №00172240702, від 29.11.2024 №00172250702 прийняті відповідачем ГУ ДПС в Полтавській області не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та Податковим кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.
При прийнятті рішення у даній справі суд враховував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Отже, позов ТОВ "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За приписами частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 30280 грн., що підтверджується платіжними документами №5163-7466-5772-5728 від 30.05.22025 на суму 7267,20 грн. /том 1 а.с. 53/, №3585-5768-9455-8812 від 16.06.2025 на суму 23012,80 грн. /том 1 а.с. 61/ та виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету /том 1 а.с. 55, 63/.
Таким чином, при задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 30280 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 132, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" (провулок Соборний, 158, м. Запоріжжя, 69000, ідентифікаційний код 22522986) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 29 листопада 2024 року №00172230702.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 29 листопада 2024 року №00172240702.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 29 листопада 2024 року №00172250702.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯГІДНИЙ ГРАНДІ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 30280 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 10 березня 2026 року.

Суддя С.С. Сич