Справа № 638/20191/25
Провадження № 2-а/638/55/26
РІШЕННЯ
Іменем України
10 березня 2026 року       м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Поляков О.В., 
за участю секретаря Кутоманової К.С., 
представника позивача Винниченка М.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить скасувати постанову №1362-4п від 30.06.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.06.2025 o 15:43 годині під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних), узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . А саме: протягом 60 днів він не уточнив свої персональні дані (адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). На підставі вказаного вище командуванням ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було винесено Постанову № 1362-4п від 30.06.2025 року про притягнення Позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17 000 грн.
Однак позивач проти постанови №1362-4п від 30.06.2025 заперечує та просить її скасувати, посилаючись на те, що 24.09.2025 він оновив свої персональні дані, крім того згідно з довідкою МСЕК №747056 серії: ААБ, ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, про що постановою ВЛК визнаний непридатним до військової служби. 
Позивач вважає, що прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності вчинення ним правопорушення, а тому вищезгадувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
21.01.2026 до Шевченківського районного суду м. Харкова від 21.01.2026 надійшов відзив на позовну заяву, у якому ІНФОРМАЦІЯ_4 з позовними вимогами позивача не погоджується та заперечує проти обставин та правових підстав, викладених в позовній заяві. Надаючи оцінку аргументам позивача, вказує, що безпосередньо у своєму позові позивач ОСОБА_1 зазначив, що на виконання вимог абз. 5 пп. 1 п. 2 розд. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ від 11.04.2024 він оновив свої дані 24.09.2025, тобто після завершення передбаченого шестидесятиденного строку. При цьому, за даними АІТС «Оберіг», ОСОБА_1 оновив свої військово-облікові дані 18.04.2025. У той же час, позивач мав обов`язок уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) протягом 60 днів з 18.05.2024 через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місце знаходження, тобто до 17.07.2024 включно, однак у встановлені законом строки та способи свої військо-облікові дані не уточнив.
Щодо доводів позивача про незазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення від 30.06.2025 № 1362-4п стосовно ОСОБА_1 інформації про технічний засіб, яким здійснювались фото або відеозапис зазначаэ, що фіксування технічними засобами під час розгляду адміністративної справи не здійснювалось, у зв`язку з чим відповідні відомості у постанові не зазначались. Крім цього, у позові зазначено, що позивачу не надавалось направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, а також не надано витягу з журналу реєстрації таких направлень, однак зазначене не є предметом адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою від 30.06.2025 № 1362-4п, та, як наслідок, не є предметом розгляду цієї справи.
Під час складання 17.06.2025 протоколу № 1362-4 про адміністративне правопорушення у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 будь-яких зауважень чи пояснень з приводу не оновлення своїх персональних даних не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений протоколом. Другий примірник протоколу отримав, про що поставив особистий підпис. 
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2025 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.
Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів було доставлено до Електронного кабінету відповідача 30.10.2025.
Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. До суду разом з відзивом надав заяву про розгляд справи без його участі.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з наведених обставин, неприбуття учасників справи не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 17 червня 2026 року постановою №1362-4п ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ІНФОРМАЦІЯ_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Згідно зі змістом вказаної постанови 17 червня 2026 року о 15:43 під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , а саме протягом 60 днів не уточнив свої персональні дані (адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти та інші персональні дані) шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місце проживання або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника військовозобов`язаного, чим порушив абзац 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 4 п. 1 ч. 2Прикінцевих положень Закону 3633, абз. 2 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду КНП Міської поліклініки №18 ХМР №17086 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні солдат щодо стану медичного здоров`я, згідно обстеженню терапевта, непридатний до військової служби. 
Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №747056 серія 12ААБ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повторно надана ІІІ група інвалідності (причина, інвалід з дитинства), дата огляду 21.12.2020.
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №79175178 від 23.09.2025, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові СМУМЮ Єнікєєвою М.Б. відкрито виконавче провадження, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 34 000,00 грн.
Згідно з постановою про арешт коштів боржника ВП №79175178 від 23.09.2025 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові СМУМЮ Єнікєєвою М.Б. накладено арешт на грошові кошти/електронні кошти, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Листом МЮУ Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові СМУМЮ, ОСОБА_1 направлено для виконання постанову про арешт коштів боржника від 23.09.2025, винесену при примусовому виконанні постанови №1362-4п від 18.09.2025, що видав ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
З копії протоколу №1362-4 від 17.06.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16:00 год. 30 червня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 у кабінеті №20. В графі пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративною відповідальності, будь-яких зауважень чи пояснень з приводу не оновлення своїх персональних даних не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений протоколом. Другий примірник протоколу отримав, про що поставив особистий підпис.
З вказаного слідує, що позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи не було перешкод розглянути справу 30 червня 2025 року та, за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
У зв`язку з цим посилання позивача на порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, те, що належним чином йому не було роз`яснено прав передбачених ст. 268 КУпАП, про відсутність можливості підготуватися до захисту, постанову винесено не у його присутності, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються вищезазначеними доказами.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, спірні відносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Частина перша ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України,Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію" на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Щодо доводів позивача, згідно з яким він не отримував повістку щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо уточнення облікових даних суд зазначає наступне.
18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024. Цим Законом положення ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Пунктом 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України: зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Отже вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік повинні були уточнити свої персональні дані з 18 травня 2025 року, а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем перебування; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Як вбачається з картотеки обліку вільних залишків Індустріального району у м. Харків ОСОБА_1 стоїть на обліку як рядовий, сержантський і старшинський склад запасу у званні солдат, не уточнив вчасно облікових даних згідно ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженогопостановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед іншого: здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
У своєму позові позивач ОСОБА_1 зазначив, що на виконання вимог абз. 5 пп 1 п. 2 розд. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ від 11.04.2024 оновив свої дані 24.09.2025.
Як зазначає представник відповідача у своєму відзиві, позивач згідно з даними автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи (АІТС) «Оберіг» ОСОБА_1 оновив свої військово-облікові дані 18.04.2025. 
19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. 
З 18.05.2024 встановлено 60-денний строк для уточнення громадянам України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, 19.05.2024 ведено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.
У той же час позивач у встановлені законом строки та способи протягом 60 днів з 18.05.2024 не уточнив свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження, тобто до 17.07.2024 включно. Документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 уточнив (оновив) свої персональні дані в інший спосіб та в строк, зазначений з Законі №3633-ІХ, позивач не надав.
Щодо доводів позивача, про те що він не отримував направлення для проходження медичного огляду у військово-лікарській комісії, а також не надано витягу з журналу реєстрації таких направлень, суд зазначає, що вказане не є предметом адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою від 30.06.2025 №1362-4п та, як наслідок, не є предметом розгляду даної справи.
З огляду на викладене, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення №1362-4п від 30 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн 00 коп. відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
При винесенні судового рішення, відповідно до ст. 143 КАС України, суд також вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. За визначенням ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Виходячи з того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) про скасування постанови №1362-4п від 30.06.2025, складеної ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 17 000 гривень та закриття провадження у справі - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          О. В. Поляков