ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 702/1165/25		
Провадження № 22-ц/821/729/26		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Сіренка Ю.В.
за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»
представник позивача: Мельник Вероніка Сергіївна
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2025 року (ухваленого в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області під головуванням судді Жежер Ю.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі по тексту ТОВ «Укр Кредит Фінанс», Товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивувало тим, що 01.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1389-2936.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 24000,00 грн, строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена % ставка – 1,20 % в день, стандартна % ставка – 1,50 % в день, комісія за видачу кредиту – 15,00 % від суми кредиту.
Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії, а тому станом на 13.10.2025 має заборгованість в розмірі 121 144,76 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 24000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 96912,00 грн. та прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 232,76 грн.
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 12576,00 грн за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 108568,76 грн.
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1389-2936 від 01.05.2024 в розмірі 108568,76 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом – 24000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 84568,76 грн. Судові витрати в розмірі 2422,40 грн. покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.12.2025 позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1389-2936 від 01.05.2024 в розмірі 84568,76 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 24000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 60568,76 грн.
В іншій частині позову – відмовлено.
Стягнутоз ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 1886,81 грн. 
Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суд першої інстанції виходив з того, що кошти, які фактично отримані відповідачем в добровільному порядку кредитору не повернуті, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд – шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів в розмірі 24000,00 грн. та які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимоги в розмірі 60568,76 грн, оскільки з врахуванням ЗУ «Про споживче кредитування», у період з 01.05.2024 по 24.02.2025 розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати позичальник становить 72000,00 грн, а відповідачем сплачено процентів за користування кредитом в загальній сумі 11431,24 грн (72000,00грн – 11431,24 грн). 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.12.2025 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та, що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.
Скаржник стверджує, що він не укладав кредитний договір, роздруківку якого долучає позивач, в якості додатку до позовної заяви. Крім того, жоден поданий позивачем доказ не доводить, що він підписав кожну сторінку цього договору або договір в цілому, погодивши процентну ставку, згідно якої позивач визначив суму заборгованості до стягнення.
Позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт зменшення активів кредитора (перерахування саме з його банківських рахунків або видачу готівки з каси, яка належала кредитору) та зарахування цих коштів на банківський картковий рахунок відповідача.
Також, не відомо, кому належить карткові рахунки, на які нібито перераховано дані кошті, оскільки лист LiqPay не містить ідентифікуючих даних про відповідача.
Укладаючи договір, споживач розраховує тільки на проценти протягом базового строку кредитування, в даному випадку в період з 01.05.2024 – 15.05.2024, що відповідає правовій природі та економічному сенсу мікропозики, основною ознакою якої є короткостроковість. 
Відтак, право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору, а саме 15.05.2024, який споживач розуміє, як дата завершення строку кредитування.
Отже, позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, не довів укладення договору позики (кредиту) з відповідачем на умовах, що зазначені у договорі позики, не довів перерахування тіла кредиту, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, а тому суд першої інстанції задовольнив позовну заяву без достатніх на те правових підстав.

Відзив на апеляційну скаргу 

02.03.2026 від представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» – Мельник В.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.12.2025 – залишити без змін.
Вважає, що кредитний договір від 01.05.2024 разом із Правилами надання споживчих кредитів та Паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
Шляхом підписання одноразовим ідентифікатором С6713, який було надано позичальнику, кредитного договору № 1389-2936 від 01.05.2024, та паспорта споживчого кредиту, відповідач прийняв усвідомлене рішення про укладення такого договору.
У паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. 
Звертає увагу на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні ЗУ «Про банки і банківську діяльність», таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Кредитні кошти були перераховані позивачем саме у відповідності з умовами Кредитного договору і Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача. 
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» детально описано інформацію як щодо базового періоду, так і щодо строку кредиту (строк кредитування), оскільки кредитним договором та правилами відкриття кредитної лінії чітко розмежовано ці поняття.
Відповідачем було внесені 4 платежі на погашення заборгованості на загальну суму 11431,24 грн, з яких: 8064,00 грн. враховано на погашення процентів за користування кредитними коштами, 3367,24 грн зараховано на погашення одноразової комісії за видачу кредитних коштів.
Звертає увагу, шо після закінчення строку кредитування, а саме після 24.02.2025 нарахування процентів за користуванням кредитом було зупинено, що також відображено в розрахунку заборгованості, проценти нараховувалися у відповідності до умов договору та у строки, визначені договором.

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції даним вимогам закону відповідає.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У зв`язку з підписанням 01.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 01.05.2024 (а.с. 10-19), у зв`язку з чим відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 24000,00 грн.
Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника.
Відповідно до п. 3.1. договору № 1389 – 2936 від 01.05.2024 цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 4.1. – 4.2. договору № 1389 – 2936 від 01.05.2024 розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 24 000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 01.05.2024.
Відповідно до п. 4.9. – 4.11. договору № 1389 – 2936 від 01.05.2024 строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі – строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 24.02.2025. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування або строку дії договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає двадцять сім тисяч сто тридцять вісім цілих, сімнадцять сотих процентів.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 123 937,05 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту (якщо п. 4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) та проценти за користування кредитом.
Розділ 13 реквізити сторін договору № 1389 – 2936 від 01.05.2024, відповідачем ОСОБА_1 зазначено номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .
Підписання Кредитного договору від імені відповідача здійснено за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора в ІТС надавача послуг, де реєстрація позичальника здійснювалась з використанням каналу зв`язку через електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Підписання Кредитного договору з боку позичальника відбулось 01.05.2024 о 13 год 19 хв, про що свідчать відомості у графі «дата та час укладення» у тексті Кредитного договору. У Кредитному договорі наявні ідентифікаційні відомості про відповідача, які є інформацією з обмеженим доступом (РНОКПП; відомості паспортного документа; адреса зареєстрованого місця проживання; номер банківської картки).
Аналогічна інформація викладена також у паспорті споживчого кредиту, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит від 01.05.2024, який підписаний сторонами, зокрема відповідачем із застосовуванням електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора (а.с. 27 на звороті -29).
Відповідно до додатку № 3 до договору про відкриття кредитної лінії № 1389 – 2936 від 01.05.2024 продукту «На все» - таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1389 – 2936 (графік платежів за договором за договором) відповідно до методики НБУ розрахований за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,20% на день, дата видачі кредиту/дата платежу: 01.05.2024/24.02.2025 (кінцева дата), кількість днів у розрахунковому періоді – 300 днів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період: 24 000,00 грн/104 669,64 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту: 24 000,00 грн/24 000,00 грн; проценти за користування кредитом 77 069,64 грн; комісія – 3 600,00 грн; реальна річна процентна ставка 9 933,31 %, загальна вартість кредиту - 104 669,64 грн (а.с. 30 - 31).
Відповідно до додатку № 4 до договору про відкриття кредитної лінії № 1389 – 2936 від 01.05.2024 продукту «На все» - таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1389 – 2936 (графік платежів за договором за договором) відповідно до методики НБУ розрахований за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,50%, дата видачі кредиту/дата платежу: 01.05.2024/24.02.2025 (кінцева дата), кількість днів у розрахунковому періоді – 300 днів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період: 24 000,00 грн/123 937,05 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту: 24 000,00 грн/24 000,00 грн; проценти за користування кредитом 96 337,05 грн; комісія – 3 600,00 грн; реальна річна процентна ставка 27 138,17 %, загальна вартість кредиту - 123 937,05 грн (а.с. 31 зворотна сторона - 32).
Згідно з квитанцією системи платежів LigPay ТОВ від 07.03.2024, ТОВ «Укр кредит фінанас» перерахувало грошові кошти на рахунок 4441 11*93 в сумі 24 000,00 грн, призначення платежу видача кредитних коштів за договором 1389-2936, 2024 – 05 – 01 (а.с. 33).
Відповідно до довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1389 – 2936 від 01.05.2024 ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 24 000,00 грн за кредитним договором № 1389 – 2936 від 01.05.2024, на картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 34).
Отже, факт отримання коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у розмірі 24000,00 грн ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи.
Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.
За умовами цього договору відповідач зобов`язався повернути отримані ним грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 01.05.2024 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1389-2936 продукту «На все» в електронній формі, відповідно до умов яких ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на платіжну картку, що належить ОСОБА_1 , через партнера АТ КБ «ПриватБанк» перерахувало кредитні кошти в сумі 24 000,00 грн. 
Згідно з розрахунком заборгованості за договором тіло кредиту, тобто кошти, які позичальник отримав в борг у сумі 24 000,00 грн не погашено (а.с. 35 - 41). Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості.
Враховуючи, що кошти, які фактично отримані відповідачем в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів.
В зв`язку з вищевикладеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 24 000,00 грн.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму прострочених платежів по процентах в розмірі 84 568,76 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з умовами договору про відкриття кредитної лінії № 1389-2936 від 01.05.2024 строк дії договору становить 300 днів, тобто з 01.05.2024 до 24.02.2025.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою).
Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 1,388 процентів.
Відповідно до змісту позовної заяви представник позивача просить стягнути суму простроченої заборгованості за нарахованими процентами із врахуванням програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в розмірі 84 568,76 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1389 – 2936 від 01.05.2024 у період часу із 01.05.2024 до 11.06.2024 проценти нараховувались за пільговою процентною ставкою в розмірі 1,20% за кожний день, а за період часу із 12.06.2024 до 24.02.2025 за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,50% за кожний день, заборгованість відповідача ОСОБА_1 , зокрема, складається з заборгованості за відсотками в розмірі 96 912,00 грн (а.с. 35 - 41).
Кредитні правовідносини, які виникли між сторонами, мають споживчий характер, а тому на них поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX внесені зміни, зокрема, до Закону України «Про споживче кредитування».
Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що денна процентна ставка – це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначила, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України № 3498-IX: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів – 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня – 1% (з 21.08.2024).
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1397-5788 укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 01.05.2024, тобто після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі не більшому, ніж 1%.
Суд першої інстанції, дослідивши додатки № 2 та № 3 до договору про відкриття кредитної лінії № 1389-2936 від 01.05.2024, встановив, що денні процентні ставки (1,12% та 1,39%), які вказані в додатках, перевищують законодавчі обмеження.
Оскільки, денна процентна ставка за даним договором (як стандартна так і знижена) перевищує обмеження у 1 %, який встановлений Законом України «Про споживче кредитування», разом з тим, визначити розмір процентів, який входить у загальні витрати за кредитом за формулою наведеною законодавцем неможливо (оскільки відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо), тому суд застосовує 1% як процентну ставку в день та розраховує її наступним чином.
У період з 01.05.2024 по 24.02.2025 розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати позичальник, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24 000,00 грн, становив 72 000,00 грн (24 000,00 грн (сума кредиту)*1 % (розмір процентів в день)*300 (кількість днів).
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем сплачено на користь позивача проценти за користування кредитом в загальній сумі 11 431,24 (а.с. 35-41).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, зробивши перерахунок відповідно ЗУ «Про споживче кредитування», прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 60 568,76 грн (72 000,00 грн – 11 431,24 грн).
Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 84 568,76 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 24 000,00 грн, заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 60 568,76 грн
Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір не підписувався, а ідентифікація та верифікація особи, яка відбулась при укладенні договору, не підтверджена матеріалами справи, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ідентифікація особи ОСОБА_1 відбувалась у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» та узгоджується із положеннями ч. 6 ст. 11 зазначеного Закону. Підписання договору відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора не спростовано.
Крім того, на підтвердження перерахування коштів на виконання умов договору у матеріалах справи міститься: квитанція системи платежів LigPay ТОВ від 07.03.2024, що ТОВ «Укр кредит фінанас» перерахувало грошові кошти на рахунок 4441 11*93 в сумі 24 000,00 грн, призначення платежу видача кредитних коштів за договором 1389-2936, 2024 – 05 – 01 (а.с. 33); довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1389 – 2936 від 01.05.2024 ОСОБА_1 , де вказано про перерахування грошових коштів в сумі 24 000,00 грн за кредитним договором № 1389-2936 від 01.05.2024, на картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 34), що спростовує доводи апелянта у цій частині.
При цьому, заперечуючи проти укладення договору, відповідачем не надано належних доказів укладення договору від його імені іншою особою за відсутності його волевиявлення, перерахування кредитних коштів не на його рахунок, а також неналежності номеру телефону в момент укладення договору ОСОБА_1 , звернення відповідача до правоохоронних органів щодо неправомірного використання позивачем персональних даних відповідача чи шахрайських дій.
Доводи скаржника щодо нарахування відсотків за кредитним договором після закінчення строку кредиту є безпідставними, оскільки відповідно до п. 4.9 кредитного договору передбачено строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 24.02.2025. 
Апеляційний суд звертає увагу відповідача на те, що, укладаючи кредитний договір, позичальник самостійно та добросовісно надав оцінку запропонованим умовам кредитування, зважив на можливість їх дотримання з огляду на наявне фінансове становище та на час укладення договору, вважав їх прийнятними та вигідними для себе, що й отримало вираження у факті надання згоди на укладення правочину та отримання на його підставі кредитних кошів у відповідні строки та зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 84568,76 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 24000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 60568,76 грн.
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча      О.В. Карпенко

 Судді           Л.І. Василенко

Ю.В. Сіренко