КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8454/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С.,  розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу 
за позовом: Головного управління ДПС у Кіровоградській області, вул. В. Перспективна,55, м. Кропивницький,25006
до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми боргу в загальній сумі 166 192,62 грн.
Ухвалою суду від 23.12.2025 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу надати суду відзив на адміністративний позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, у разі необхідності.
Копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі направлено на адресу відповідача та вручено, що підтверджено підписом в рекомендованому повідомленні.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Судом встановлено, у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі – 166192,62 грн..
Відповідно до п.п.16.1.4, п.16.1, статті 16 ПК України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Відповідно до ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строк, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Згідно із п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).
Судом встановлено, що відповідач є платником податків і зборів, встановлених Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями).
Щодо податкового боргу відповідача суд зазначає наступне.
У відповідача наявний податковий борг по орендній платі з фізичних осіб, загальною сумою 166192,62 грн., що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків та податковим розрахунком.
Вказана сума податкового боргу була сформована на підставі:
податкового повідомлення - рішення №5465046-2409-1128 від 07.09.2022 по терміну сплати – 27.12.2022, заборгованість – 47 433,62грн. (а.с.14-15);
податкового повідомлення - рішення №678846-2409-1128 від 12.04.2023 по терміну сплати – 29.08.2023, заборгованість – 54 548,67грн. (а.с.16-17)
податкового повідомлення - рішення №510046-2409-1128 від 14.04.2025 по терміну сплати – 26.08.2025, заборгованість – 64 210,33грн. (а.с.18-19)
При цьому, умовами п.288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Приписами п.288.5 ст. 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку:
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;
288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
288.5.3. не може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.
Відповідно до п.п.58.1.1 п.58.1 ст.58 ПК України у податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.
Аналіз наведених норм чинного, на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податкового законодавства дає підстави для висновку про те, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.
На виконання вказаних приписів ПК України, ГУ ДПС у Кіровоградській області направлено податкові повідомлення-рішення, вказані вище.
Позивачем не здійснено повної сплати податку згідно з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями протягом 60 днів з дня їхнього вручення, тому сформувався податковий борг.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого відповідачем у встановлений строк набрала статусу податкового боргу.
Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З метою погашення податкового боргу позивачем було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 03.02.2021 №2954-13 на суму 43121,44 грн. (а.с. 20).
Податковий борг відповідача з часу направлення податкової вимоги не переривався, податкова заборгованість не погашалася.
Вказана заборгованість відповідача не підлягає списанню та розстроченню на підставі ст. 101 Податкового кодексу України.
Таким чином, у відповідача наявний податковий борг загальною сумою 166 192,62 грн., що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків та податковими розрахунками.
Відповідно до п.п.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та вважає за необхідне їх задовольнити.
Судові витрати по справі згідно ч.2 ст.139 КАС України з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (ін. код - НОМЕР_1 ) податковий борг по орендній платі з фізичних осіб в сумі 166 192,62 грн. на користь Новомиргородської територіальної громади (код платежу – 50 18010900).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО