ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 760/32105/24
адміністративне провадження № К/990/22322/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В. Е.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Смоковича М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження, як суд касаційної інстанції
касаційну скаргу адвокатки Гудзевич Інни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 
на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року (суддя Майстренко О.М.)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року (головуючий суддя- Коротких А.Ю., судді: Сорочко Є.О., Чаку Є.В.), 
у справі № 760/32105/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав до Солом`янського районного суду міста Києва позов до старшого сержанта поліції батальйону 4 роти 5 Управління патрульної поліції в місті Києві Лисаковського Ігоря Вадимовича (ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року замінено відповідача на належного - Департамент патрульної поліції; далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3056239 від 15 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що прийняте відповідачем рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є недоведеним за відсутності достатніх доказів, які б дійсно підтверджували вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху, з підстав, визначених частинами першою та другою статті 169 ЦПК України та надано п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року поновлено строк на оскарження постанови серії ЕНА №3056239 від 15 вересня 2024 року та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3056239 від 15 вересня 2024 року - залишено без розгляду.
Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач, мотивуючи причину пропуску строку на оскарження постанови ЕНА №3056239 від 15 вересня 2024 року, зазначав про необізнаність щодо наявності оскаржуваної постанови.
Між тим, 14 лютого 2025 року на адресу Солом`янського районного суду міста Києва від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка обґрунтована тим, що твердження позивача про необізнаність щодо наявності оскаржуваної постанови ЕНА №3056239 від 15 вересня 2024 року спростовується відеозаписом з боді-камери НК №473431, з якого убачається, що поліцейський надає позивачу можливість отримати копії складених відносно нього адміністративних матеріалів, в тому числі і копію оскаржуваної постанови, а позивач відмовляється від її отримання, про що зазначено у постанові. Також відповідачем долучено до даної заяви DVD диск із відеозаписом з боді-камер.
Перевіривши долучений відповідачем до заяви про залишення позову без розгляду DVD диск із відеозаписом з боді-камери НК №473431, суди встановили, що поліцейський надавав позивачу можливість отримати оскаржувану постанову, проте позивач від отримання постанови та її підписання відмовився.
За таких підстав, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про передчасність визнання поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року.
При цьому, інших поважних підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із позовом на оскарження постанови ЕНА №3056239 від 15 вересня 2024 року суди не знайшли.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвокатки Гудзевич Інни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у якій остання просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року, а справу №760/32105/24 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує про неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновку, який був зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 686/28291/19 (провадження № К/9901/9853/20) щодо початку обчислення строку на оскарження постанови з моменту отримання оскаржуваної постанови. 
Також скаржник зазначає, що із відеозапису з боді-камери НК №473431 (починаючи з 47 хвилини) убачається, що поліцейський звернувся до ОСОБА_1 з питанням, чи буде той підписувати протоколи про адміністративні правопорушення. У свою чергу, позивач відмовився від проставлення підпису в протоколах, а не від отримання копії постанови. 
Стосовно висновків суду першої інстанції відносно того, що поліцейський пропонував під підпис вручити позивачу копію оскаржуваної постанови, однак останній від отримання постанови та її підписання відмовився, скаржник зауважує, що відеозапис з боді-камери НК №473431 не містить таких обставин.
Оскільки оскаржувана постанова не оголошувалася та не вручалася під підпис позивачу, а також не направлялася на адресу проживання останнього, тому з текстом оскаржуваної постанови представник позивача - адвокат Андросович Г.С. змогла ознайомитися лише після того, як матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшли до Печерського районного суду м. Києва, про що свідчить заява про ознайомлення з матеріалами справи №757/46072/24-п від 15 листопада 2024 року, з відміткою про дату ознайомлення з матеріалами справи - 29 листопада 2024 року, а з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва - 06 грудня 2024 року.
Скаржник зауважує, що при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суди повинні з`ясувати дату отримання цієї постанови.
Проте, ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції внаслідок неповноти судового розгляду належним чином не з`ясували дату отримання оскаржуваної постанови позивачем.
Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить в її задоволенні відмовити, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року залишити без змін.
На обґрунтування відзиву відповідач вказує про те, що 18 вересня 2024 року, тобто протягом трьох днів, як це нормативно передбачено, копію оскаржуваної постанови було направлено позивачу засобами поштового зв`язку за адресою проживання позивача. Вказане відправлення було доставлено на поштове відділення 22 вересня 2024 року. Згідно з роздруківкою трекінгу АТ «Укрпошта» (копія наявна в матеріалах справи) лист з оскаржуваною постановою серії ЕНА №3056239 від 15 вересня 2024 року знаходився у відділенні №49002 Укрпошти м. Дніпра з 22 вересня 2024 року по 06 жовтня 2024 року, тобто повних 14 днів. Проте, у зв`язку із закінченням терміну зберігання 06 жовтня 2024 року дане відправлення було повернуто назад відправникові (Департаменту патрульної поліції).
Також відповідач наголошує на тому, що позивач сплатив штраф 510,00 грн за оскаржуваною постановою 17 вересня 2024 року, що підтверджується даними Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП) (копія скріншоту міститься в матеріалах справи), що, на думку відповідача, підтверджує обізнаність позивача про оскаржувану постанову.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою адвокатки Гудзевич Інни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року, на підставі частини другої статті 328 КАС України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2026 року (у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді Мартинюк Н.М. у цій справі) для розгляду справи № 760/32105/24 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Мацедонської В.Е., суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Смоковича М.І.
Нормативне регулювання та позиція Верховного Суду
Відповідно до частини 1 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 341 КАС України в чинній редакції).
Перевіривши за матеріалами справи доводи та вимоги касаційної скарги і правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Положеннями частини третьої статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина четверта статті 123 КАС України).
Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 06 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 3056239 від 15 вересня 2024 року.
Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, дійшов висновку, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений 10-денний строк, який обчислюється з дня обізнаності про існування постанови. Оскільки позивач дізнався про оскаржувану постанову під час її складання, тобто 15 вересня 2024 року, а до суду з позовом звернувся лише 06 грудня 2024 року, десятиденний строк звернення до суду позивачем пропущений, поважних причин, які об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, не наведено та судом не встановлено, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
На стадії касаційного розгляду спірним є питання щодо дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду із цим позовом.
Правова позиція щодо відліку десятиденного строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, за умови відмови від її отримання, викладена у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №686/28291/19, на яку посилається скаржник в своїй касаційній скарзі.
Так, відповідно до висновку, викладеного у цій постанові, який зробленого на основі аналізу норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 286 КАС України, відповідно до якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Отже, під час вирішення питання про пропуск строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає з`ясуванню дата отримання цієї постанови.
З установлених судами попередніх інстанцій обставин справи вбачається, що позивач оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 15 вересня 2024 року серії ЕНА №3056239 в день її прийняття фактично не отримував.
Судами попередніх інстанцій було встановлено, що позивач мав можливість отримати копії складених відносно нього адміністративних матеріалів, у тому числі, і копію оскаржуваної постанови від 15 вересня 2024 року, від отримання якої позивач відмовився, що підтверджується відміткою на постанові та відеозаписом з боді-камери.
У контексті цих обставин справи варто зауважити, що особа, щодо якої складено (розглядається справа) постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, є активним учасником розгляду справи за цим фактом.
За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 жовтня 2023 року у справі № 990/139/23, реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені статтею 268 КУпАП.
Так, стаття 258 КУпАП передбачає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Стаття 285 КУпАП визначає, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.
Суди попередніх інстанцій із відеозапису з боді-камери поліцейського встановили, що позивачеві було запропоновано отримати примірник постанови, проте позивач від цього відмовився.
А тому, копія зазначеної постанови була направлена Департаментом патрульної поліції на офіційну адресу позивача, про що в матеріалах справи наявна копія списку рекомендованих відправлень, поданих у відділення АТ«Укрпошта», від 17 вересня 2024 року (замовник - Управління патрульної поліції м. Києва; куди (поштова адреса) - АДРЕСА_1; кому (найменування адресата) - ОСОБА_1) (а.с. 50-52).
Разом з тим, поштове відправлення, яке було надіслано на поштову адресу позивача, повернулося з поштового відділення до відповідача у зв`язку із закінченням строку зберігання. Згідно з роздруківкою інформації ПАТ «Укрпошта» за трек-номером відправлення №0600963159371, лист з оскаржуваною постановою знаходився у відділенні №49002 Укрпошти м. Дніпра з 22 вересня 2024 року по 06 жовтня 2024 року (а.с. 49 та 49 на звороті).
Тож, як слідує з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем вчинено передбачені законом дії щодо вручення позивачу оскаржуваної постанови від 15 вересня 2024 року, як шляхом надання пропозиції отримати її під час складання, так і шляхом направлення засобами поштового зв`язку з підстав відмови позивача її отримати на місці вчинення правопорушення. Тобто, ця постанова не отримана позивачем з незалежних від відповідача причин.
Частиною десятою статті 279-1 КУпАП передбачено, що у разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.
Указана норма регулює правовідносини з ще меншим фактором обізнаності, адже правопорушення фіксується автоматично, тобто без присутності особи при прийнятті рішення.
У цій справі, хоча правопорушення зафіксоване у не автоматизованому режимі, проте задля фіксації дати вручення позивачеві постанови, варто брати до уваги дату повернення конверту, яким вона направлялась. Тобто, направлення конверту із примірником постанови з боку відповідача є достатнім для сповіщення особи-порушника про притягнення його до адміністративної відповідальності, і є достатнім для фіксації дати отримання особою-порушником копії цієї постанови, яка одночасно є датою повернення конверту до органу поліції, у разі його невручення особі.
Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 квітня 2024 року у справі № 536/455/23.
Тому, Суд вважає, що за обставин цієї справи днем вручення позивачеві оскаржуваної постанови фактично вважається 06 жовтня 2024 року, тобто, день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу).
Враховуючи, що з цього дня до дня пред`явлення позову до суду (06 грудня 2024 року), минуло два місяці, тобто більше десяти днів, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про пропуск позивачем строку звернення до суду.
Доводи скаржника щодо ненаправлення йому оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.
Підсумовуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, ненаведенням ним поважних причин для поновлення цього строку і, як наслідок, залишення позову без розгляду.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, у силу частини шостої статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу адвокатки Гудзевич Інни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська
Судді Ж. М. Мельник -Томенко 
М. І. Смокович