КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №22-ц/824/4442/2026
справа №369/19791/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Желепи О.В., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Лапченко О.М., дата складення повної ухвали не зазначена,
у справі за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження НОМЕР_3, -

встановив:

1. Короткий виклад обставин справи.
У жовтні 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.
В обґрунтування подання вказує, що 01 жовтня 2025 року приватним виконавцем направлене подання до суду про надання дозволу на примусове проникнення до домоволодіння, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 
02 жовтня 2025 року Києво-Святошинським районним судом Київської області постановлено ухвалу про відмову у задоволенні подання з огляду на те, що приватним виконавцем до подання не долучено доказів на підтвердження відомостей про те, кому саме станом на дату подачі подання та відповідно розгляду судом належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання наказу, виданого Господарським судом Київської області про стягнення грошових коштів у розмірі 71 424 665 (сімдесят один мільйон чотириста двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн 55 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнал-С» у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства, солідарно з наступних осіб: громадянина України ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; серія та номер паспорта: НОМЕР_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Київсітібуд» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Миколи Хвильового, будинок 1, ідентифікаційний код - 39452121), Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Свроінфо» (01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63, ідентифікаційний код - 39432278). 04.08.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Загальна сума заборгованості у межах виконавчого провадження складає 78 568 126,71 грн.
Вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», а тому боржник уважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
В ході виконання винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику. 
В процесі примусового виконання рішення приватним виконавцем вжито заходів щодо перевірки майнового стану боржника.
Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби.
Згідно відповіді Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № 170732287 від 04 серпня 2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_3 інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.
Згідно відповідей Державної прикордонної служби України дані щодо перетину боржником державного кордону у проміжок часу з 04 серпня 2023 року по 24 вересня 2025 року відсутні. 
Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 16 серпня 2023 року за боржником зареєстрована земельна ділянка, кадастровий номер 3222410300:01:029:5065.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником зареєстровано будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер 3222410300:01:029:5065, площею 0.035 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно відповіді Боярської міської ради № 02-10/5134/01.20.1/23 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (малолітня особа). Боржник набув права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу з реєстровим номером 2923 від 01 червня 2010 року.
28 серпня 2025 року приватним виконавцем направлено вимогу ОСОБА_1 про надання приватному виконавцю 11 вересня 2025 року з 9:00 по 18:00 доступу до вказаного домоволодіння для проведення опису та арешту майна.
11 вересня 2025 року приватним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 23 вересня 2025 року у зв`язку з неотриманням боржником вимоги про надання доступу до домоволодіння станом на 11 вересня 2025 року.
Вимога приватного виконавця про надання доступу до домоволодіння та постанова про відкладення проведення виконавчих дій були одержані боржником 23 вересня 2025 року.
23 вересня 2025 року приватним виконавцем з метою перевірки майнового стану та проведення опису і арешту нерухомого майна боржника здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує, що за зазначеною адресою хвіртку відчинила ОСОБА_3 , якій приватний виконавець представився та показав службове посвідчення, після чого вона зачинила хвіртку. Через деякий час вийшов невідомий чоловік, який вирвав з рук приватного виконавця службове посвідчення та повернув його лише після приїзду працівників поліції. ОСОБА_3 не надала приватному виконавцю доступ до домоволодіння для проведення перевірки майнового стану та опису нерухомого майна, що належить боржнику, ображала нецензурними словами приватного виконавця та понятих.
Зазначає, що вказані обставини суттєво перешкоджають та унеможливлюють виконання рішення суду, приватний виконавець позбавлений можливості здійснити перевірку майнового стану боржника та провести опис нерухомого майна боржника з метою подальшої реалізації. Станом на дату звернення у власності боржника не виявлено коштів, рухомого майна, достатнього для повного виконання рішення суду, а вжитими заходами не вдалось фактично в повному обсязі виконати рішення суду, що вказує на необхідність задоволення подання з метою звернення стягнення на нерухоме майно боржника для погашення заборгованості за виконавчим документом.
Мотивуючи наведеним, просить надати дозвіл на примусове проникнення до домоволодіння, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення виконавчих дій, а саме - перевірки майнового стану боржника, проведення опису й арешту нерухомого майна у межах виконавчого провадження № НОМЕР_3, яке розташоване за зазначеною адресою з метою його подальшої реалізації на публічних торгах в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем ТОВ «Сігнал-С».
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_3.
Відмовивши у задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції вказав, що виконавцем не надано переконливих доказів перешкоджання боржником вільному доступу до його володіння, оскільки вихід за місцезнаходження майна здійснювався один раз - 23 вересня 2025 року, згідно акту приватного виконавця за вказаною адресою двері відчинила ОСОБА_4 та невідомий чоловік, тому суд зробив висновок про відсутність доказів того, що до домоволодіння виконавця не допустив саме боржник.
Також суд вказав на відсутність доказів реалізації виконавцем своїх повноважень, передбачених пунктом 18 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", в частині адресування боржнику вимоги надати пояснення за фактом невиконання законної вимоги виконавця щодо входження до будинку з метою опису належного боржнику майна.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з постановленою ухвалою, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, порушення норм процесуального та матеріального права.
Вказує, що суд безпідставно виходив з необхідності особистого отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та відсутності доказів перешкоджання доступу виконавця до житла, оскільки частина 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачає, що боржник вважається повідомленим з моменту направлення постанови за адресою, зазначеною у виконавчому документі або за місцем реєстрації.
Звертає увагу, що постанова від 04 серпня 2023 року надіслана боржнику поштою, що підтверджується даними АТ «Укрпошта», а отже боржник є належним чином повідомленим, і висновок суду про протилежне суперечить закону.
Висновки суду щодо відсутності перешкоджання також є необґрунтованими, оскільки матеріали справи підтверджують, що боржник отримав вимогу про надання доступу до домоволодіння 23 вересня 2025 року, у день здійснення виконавцем виїзду був повідомлений про часовий проміжок доступу, однак доступ надано не було. Акт приватного виконавця та відеозапис свідчать, що у домоволодінні перебували особи, пов`язані з боржником, які відмовили у доступі, вчинили активні протиправні дії та фактично унеможливили проведення виконавчих дій. 
Враховуючи, що боржник є власником житла та зареєстрований за цією адресою, саме він несе відповідальність за забезпечення доступу до свого майна, а перешкоджання з боку осіб, які перебувають у його володінні, є перешкоджанням з боку боржника. 
Звертає увагу, що пункт 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» не вимагає доведення особистого перешкоджання саме боржником, достатнім є факт відсутності об`єктивного доступу до житла.
Суд також безпідставно дійшов висновку про недостатність заходів, вжитих виконавцем. Приватним виконавцем належним чином повідомлено боржника про відкриття провадження, направлено вимогу про доступ, здійснено виїзд у визначений день, вжито всіх передбачених законом заходів для розшуку майна та встановлено відсутність у боржника інших активів для погашення заборгованості, яка перевищує 78 млн грн.
Уважає помилковим посилання суду на пункт 18 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки право вимагати пояснення не є обов`язковою передумовою звернення з поданням про примусове проникнення, яке є виключним, але необхідним засобом виконання рішення у разі перешкоджання.
Необґрунтованим є висновок суду про порушення конституційного права на недоторканність житла, оскільки він не враховує баланс інтересів, передбачений статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У даному випадку стягувач має законне право на виконання судового рішення, боржник протягом тривалого часу ухиляється від його виконання, інших активів не виявлено, а примусове проникнення є єдиним ефективним способом забезпечення виконання рішення.
Суд помилково ототожнив поняття «перешкоджання» виключно з особистими діями боржника, що суперечить змісту статті 439 ЦПК України та фактично нівелює механізм примусового виконання, створюючи можливість уникнення виконання рішення шляхом допуску до житла третіх осіб.
Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги подання задовольнити.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду не надходило.
5. Позиція учасників справи.
В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 22 грудня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити.
Боржник ОСОБА_1 та представник стягувача ТОВ "Сігнал-С" у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомляли.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
З матеріалів справи установлено, що 31 липня 2023 року Господарським судом Київської області видано наказ про примусове виконання судового рішення №911/3000/21 (911/555/23). Згідно вказаного наказу вирішено стягнути грошові кошти у розмірі 71 424 665,55 грн на користь ТОВ «Сігнал-С» (08154, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця 40 років Жовтня, будинок 17/4, ідентифікаційний код - 39580585) у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства, солідарно з наступних осіб: громадянина України ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; серія та номер паспорта: НОМЕР_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Київсітібуд» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Миколи Хвильового, будинок 1, ідентифікаційний код - 39452121), Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Свроінфо» (01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63, ідентифікаційний код - 39432278) (а.с. 17).
04 серпня 2023 року ТОВ "Сігнал-С" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крекула І.І. із заявою про примусове виконання рішення (а.с. 16).
04 серпня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №911/3000/21 (911/555/23) від 31 липня 2023 року (а.с. 25).
Крім цього, 04 серпня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 26), про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 27), про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (а.с. 28), про арешт майна боржника (а.с.29), про арешт коштів боржника (а.с. 30).
Копії вказаних постанов направлено ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , що підтверджується даними листа від 04 серпня 2023 року №13131 та даними копії списку згрупованого поштового відправлення (а.с. 23, 24).
Згідно даних відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 8-10-0.222-7460/2-23 від 16 серпня 2023 року за ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка, кадастровий номер 3222410300:01:029:5065 (а.с.37).
Відповідно до даних відповіді Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» № 1166/8-11 від 14 серпня 2023 року боржника не зареєстровано в Реєстрі тварин як власника тварин (а.с.38).
Згідно даних відповіді Боярської міської ради № 02-10/5134/01.20.1/23 від 15 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (малолітня особа) (а.с.41).
Відповідно до даних відповіді КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" № 316 від 12 вересня 2023 року надано копії технічної документації на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.42-55).
Згідно даних відповіді Державної прикордонної служби України на запит №199440951 від 09 квітня 2024 року щодо перетину кордону ОСОБА_5  дані щодо перетину кордону відсутні (а.с. 116).
Згідно відповіді Служби у справах дітей Боярської міської ради № 971 від 27 серпня 2025 року дозвіл Служби у справах дітей Боярської міської ради на реалізацію вказаного нерухомого майна не потрібен, оскільки за даною адресою діти не зареєстровані (а.с.122).
Згідно даних відповіді Боярської міської ради 02-10/4639/01.05/25 від 23 липня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає ОСОБА_6 (а.с.125).
Відповідно до даних відповіді Боярської міської ради № 02-10/5445/01.20.1/25 від 01 вересня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.128).
28 серпня 2025 року приватним виконавцем на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу приватного виконавця про надання 11 вересня 2025 року з 09:00 години по 18:00 годину доступу до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту (а.с. 129-131).
11 вересня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. прийнято постанову про відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу №911/3000/21 від 31 липня 2023 року до 23 вересня 2025 року. Копію вказаної постанови направлено ОСОБА_1 (а.с. 133-135).
Згідно даних акту приватного виконавця від 23 вересня 2025 року за адресою АДРЕСА_1 хвіртку відчинила жінка, яка представилася ОСОБА_4 , та невідомий чоловік, який вирвав з рук приватного виконавця службове посвідчення та повернув його лише після приїзду працівників поліції. ОСОБА_4 не надала приватному виконавцю доступ до домоволодіння для проведення перевірки майнового стану та опису нерухомого майна, що належить боржнику, ображала нецензурними словами приватного виконавця та понятих (а.с.141).
Згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником зареєстровано будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер 3222410300:01:029:5065, площею 0,035 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві власності належать ОСОБА_1 (а.с.143-147).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Відповідно до частини 1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ? фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Відповідно до статті 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) ? сукупність дій, визначених у цьому законі органів й осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини 1 статті 5 Закону «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та в передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 18 Закону «Про виконавче провадження» під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів допускається, за наявності вмотивованого рішення суду, примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника, чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке гам перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.
Пунктом 13 частини 3 статті 18 Закону «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ? фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника, чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.
У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.
Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.
Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.
При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.
Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.
Матеріалами справи підтверджується, що у провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження НОМЕР_3 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області про солідарне стягнення з боржників, у тому числі з ОСОБА_1 , грошових коштів у сумі понад 71 млн грн, а загальний розмір заборгованості у межах виконавчого провадження перевищує 78 млн грн.
Приватним виконавцем вжито передбачених законом заходів щодо встановлення майнового стану боржника, зокрема здійснено перевірку наявності транспортних засобів, доходів, рахунків, рухомого майна, перетину державного кордону, за результатами якої встановлено відсутність у боржника активів, достатніх для погашення заборгованості.
Водночас установлено, що у власності боржника перебуває житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
28 серпня 2025 року приватним виконавцем боржнику направлено вимогу про надання доступу до домоволодіння для проведення опису та арешту майна, а також винесено постанову про відкладення виконавчих дій, які боржником отримано 23 вересня 2025 року.
23 вересня 2025 року приватним виконавцем здійснено виїзд за місцем знаходження домоволодіння, однак доступ до нього надано не було. Згідно з актом приватного виконавця, хвіртку відчинила особа, яка представилася ОСОБА_4 , та невідомий чоловік, які відмовили у доступі до домоволодіння, вчинили активні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню виконавчих дій, зокрема вилучили службове посвідчення приватного виконавця, що підтверджується матеріалами справи та відеофіксацією.
Оцінюючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що наявні належні та допустимі докази фактичного перешкоджання проведенню виконавчих дій.
При цьому апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність доведення саме особистих дій боржника щодо перешкоджання доступу. Враховуючи, що боржник є власником та зареєстрованою особою у спірному домоволодінні, саме на нього покладається обов`язок забезпечити доступ виконавця до майна. Перешкоджання з боку осіб, які фактично перебувають у володінні боржника, за своєю правовою природою є формою перешкоджання виконанню рішення самим боржником.
Інше тлумачення норм статті 439 ЦПК України та статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" створювало б можливість для боржників фактично блокувати виконання судових рішень шляхом допуску до житла третіх осіб та уникати відповідальності за невиконання судового рішення.
Колегія суддів також вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відсутності достатніх заходів з боку виконавця. Матеріали справи свідчать, що приватним виконавцем здійснено всі необхідні дії, передбачені законом, спрямовані на добровільне виконання рішення та встановлення майнового стану боржника. Лише після фактичного недопуску до житла та відсутності інших активів, придатних для стягнення, приватний виконавець звернувся з поданням про примусове проникнення.
Застосування заходу у вигляді примусового проникнення у даному випадку відповідає принципу пропорційності та є необхідним у демократичному суспільстві з огляду на значний розмір заборгованості, тривале невиконання судового рішення та відсутність альтернативних способів його реального виконання.
Колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право на повагу до житла, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним та може бути обмежене за наявності законної мети, необхідності у демократичному суспільстві та пропорційності втручання. У цій справі втручання у право на недоторканність житла є виправданим необхідністю забезпечення виконання судового рішення та захисту прав стягувача.
Крім цього, колегія суддів уважає занеобхідне зазначити про таке.
Згідно частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення, та допускати виконавця до житла чи іншого володіння для проведення виконавчих дій у випадках, передбачених законом.
Як убачається з даних акту приватного виконавця від 23 вересня 2025 року та матеріалів відеофіксації, особи, які перебували на території домоволодіння боржника, не лише відмовили у наданні доступу до житла, а й вчинили активні дії, спрямовані на протиправне перешкоджання виконанню судового рішення, зокрема вилучили службове посвідчення приватного виконавця, вживали нецензурну лексику та створили конфліктну ситуацію, яка потребувала втручання працівників поліції.
Колегія суддів виходить із того, що боржник як власник житла та особа, зареєстрована за цією адресою, зобов`язаний забезпечити належні умови для здійснення виконавчих дій, у тому числі контроль за поведінкою осіб, які перебувають у його володінні. Вчинення такими особами активних дій, спрямованих на перешкоджання виконавчим діям, свідчить про невиконання боржником покладених на нього законом обов`язків та має оцінюватися як фактичне перешкоджання виконанню судового рішення.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення подання приватного виконавця.
Згідно частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Подання Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до домоволодіння, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення виконавчих дій, а саме - перевірки майнового стану боржника, проведення опису й арешту нерухомого майна у межах виконавчого провадження № НОМЕР_3, яке розташоване за зазначеною адресою з метою його подальшої реалізації на публічних торгах в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем ТОВ «Сігнал-С».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13 березня 2026 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова