Справа № 464/1275/25 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В. 
Провадження № 22-ц/811/1678/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Чижа Л.М.
за участю: ОСОБА_1 та її представника – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 28 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , про встановлення факту розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт розірвання шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 11.03.2004 Антрацитівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області зроблено актовий запис за №16.
Заява обґрунтована тим, що 09.08.1992 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_3 , зареєстрований Виконавчим комітетом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, актовий запис № 39. В подальшому, шлюб між сторонами розірвано, про що 11.03.2004 Антрацитівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області зроблено актовий запис за №16, що підтверджується відповідним штампом у паспорті заявниці. Разом з тим вказаного актового запису у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено, в актовому записі про шлюб відмітка про його розірвання відсутня. З відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.02.2025 вбачається, що перші та другі примірники паперових екземплярів книг актових записів про шлюб та розірвання шлюбу за 1992, 2004 роки залишились на тимчасово окупованій території, відтак доступ до них відсутній, у зв`язку із чим можливість перевірити наявність паперових носіїв актових записів про шлюб відсутня. ОСОБА_1 втратила оригінал свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки такий залишився на тимчасово окупованій території України за попереднім місцем її проживання у селищі Іванівка Антрацитівського району Луганської області, а також не має можливості повторно отримати таке з огляду на відсутність актового запису про розірвання шлюбу, що унеможливлює поновлення нею актового запису про розірвання шлюбу в позасудовому порядку. 
Зважаючи на наведене, просила задовольнити її заяву.
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28.04.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту розірвання шлюбу відмовлено.
Рішення суду оскаржила  ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції покликався на те, що стороною заявника не надано достатніх доказів на підтвердження розірвання шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 . Однак сторона позивача подала всі наявні докази, які можна було отримати. Так, обставина щодо реєстрації розірвання шлюбу підтверджується штампом в паспорті заявника. Відсутність актового запису про розірвання шлюбу підтверджується відповіддю Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 5373/5360-26-25/15.5 від 11.02.2025. Вказаною відповіддю також підтверджується неможливість встановлення обставин реєстрації розірвання шлюбу з книг актових записів про шлюб та розірвання шлюбу, оскільки такі залишилися на окупованій території. Суд першої інстанції вказаним доказам не надав належної оцінки, що свідчить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Крім того, з відповіді Синельниківського районного суду Дніпропетровської області № 0106/22/2025 від 05.02.2025 вбачається, що з початку повномасштабної війни та введенням в Україні воєнного стану 24.02.2022 та станом на дату надання відповіді на адвокатський запит матеріали цивільної справи про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області в паперовому та/ або електронному вигляді не передавались. Акт прийому-передачі про направлення судових справ на розгляд (виконання чи зберігання) з Старобільського районного суду Луганської області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходив. В ході перевірки бази даних Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області, доступ до якої було надано Державним підприємством «Інформаційні судові системи», встановлено, що обліково-статистична картка цивільної справи про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - в Автоматизованій системі документообігу КП Д-3 Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області відсутня. За обставин, що склалися, неможливо встановити і довести коли, ким та на підставі чого прийнято рішення про розірвання шлюбу. Про вказані обставини сторона заявника повідомляла суд під час розгляду справи, однак такі обставини були проігноровані, що також свідчить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник – ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній. Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка селища Іванівка Антрацитівського району Луганської області, є внутрішньо переміщеною особою та фактичним місцем її проживання на даний час є: АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки Сихівського відділу управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 21.09.2015 (а. с. 7).
Як вбачається з копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 26.03.1997 Антрацитівським РВ УМВС України в Луганській області, паспорт містить, зокрема, відмітку про реєстрацію 09.08.1994 в Іванівській селищній раді Антрацитівського району шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також відмітку про реєстрацію розірвання шлюбу з ОСОБА_3 , здійснену Відділом реєстрації актів громадянського стану Антрацитівського району Луганської області, відомості про актовий запис – №16 від 11.03.2004.
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.01.2025 вбачається наявність актового запису № 39, складеного 09.08.1992 Виконавчим комітетом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Актовий запис зареєстровано в Реєстрі 27.07.2014 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області (а. с. 8).
Відповідно до відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.02.2025 № 5373/5360-26-25/15.1 за результатами перевірки даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про державну реєстрацію розірвання шлюбу №16, складеного 11.03.2004 Антрацитівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не виявлено.
Перші та другі примірники паперових екземплярів книг актових записів про шлюб та розірвання шлюбу за 1992, 2004 роки залишились на тимчасово окупованій території, доступ до них відсутній, тому перевірити наявність паперових носіїв актових записів про шлюб та розірвання шлюбу неможливо (а. с. 9).
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами, тобто такими, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності певних прав.
У постанові від 18.01.2024 в справі № 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах;
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Аналогічні висновки зробив Верховний Суд у постановах від 24.04.2024 у справі № 694/2318/23, від 08.05.2024 у справі № 214/4921/23 та від 05.06.2024 у справі № 557/1535/23.
У цій справі заявниця вказує на неможливість в позасудовому порядку поновити актовий запис про розірвання шлюбу з огляду на те, що оригінал свідоцтва про розірвання шлюбу втрачений на тимчасово окупованій території, а актовий запис про державну реєстрацію розірвання шлюбу у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану – це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Статтею 23 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» передбачена можливість поновлення актового запису цивільного стану, відповідно до якої поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.
Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (далі – Правила).
Відповідно до пунктів 1.2, 1.8 розділу I Правил поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому – п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.
Згідно п. 3.13 розділу III Правил у разі якщо неможливо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану у зв`язку зі зберіганням актових записів цивільного стану на тимчасово окупованій території України, актовий запис цивільного стану поновлюється у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, до якого подано відповідну заяву громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї; у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання громадянина України, яке знаходиться за межами тимчасово окупованої території України.
Пунктом 3.5 розділу III Правил передбачено, що поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду.
Наведене свідчить про те, що чинним законодавством передбачена можливість поновлення актового запису цивільного стану у разі його втрати, однак в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 зверталася до відповідного органу із заявою про поновлення актового запису про розірвання шлюбу в порядку, передбаченому Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, як і відсутня відмова органу у поновленні запису з відповідним письмовим висновком.
В апеляційній сказі зазначено, що заявниця позбавлена можливості поновити актовий запис цивільного стану за місцем його первинного складання, однак, колегія суддів звертає увагу, що Правилами передбачена можливість для громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України подати заяву про поновлення актового запису за місцем свого проживання, яке знаходиться за межами тимчасово окупованої території України.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неможливість у позасудовому порядку поновити актовий запис про розірвання шлюбу з огляду на втрату оригіналу свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки поновлення втраченого актового запису про розірвання шлюбу відповідно до п. 3.5 Правил проводиться за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, зокрема, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі, а не виключно за наявності оригіналу свідоцтва про розірвання шлюбу.
Про наведене було також роз`яснено представнику ОСОБА_1 – адвокату Кінашу Д.В. у відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.02.2025 № 5373/5360-26-25/15.1.
З огляду на вказане, враховуючи, що чинним законодавством передбачено позасудовий порядок поновлення актового запису про розірвання шлюбу, у задоволенні заяви ОСОБА_1  про встановлення факту розірвання шлюбуслід відмовити. 
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 27.02.2026 

Головуючий  

Судді