Справа № 404/3037/25 
Номер провадження 1-кп/404/110/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Фортечний районний суд м. Кропивницького у складі:
головуючого судді     ОСОБА_1 ,
при секретарі      ОСОБА_2 ,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське, Кіровоградського району та області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого - вироком Кіровським районого судом м.Кіровограда від 26.07.2023 р за ч.1 ст. 187 КК України до покарання позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125; ч.1. ст. 122 КК України, 
прокурора      ОСОБА_4 ,
потерпілого       ОСОБА_5 , 
захисника:       ОСОБА_6 ,
обвинуваченого:     ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
13.01.2025 року близько 03:00 години, ОСОБА_3 знаходився спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де під час словесного конфлікту з останньою, на ґрунті раптово неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, використовуючи силу своїх м`язів, штовхнув ОСОБА_5 , яка сиділа на ліжку, в результаті чого потерпіла вдарилась правою частиною спини об дерев`яну спинку ліжка, після чого ОСОБА_3 умисно наніс потерпілій не менше трьох ударів кулаком правої руки у праву частину обличчя.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 у ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 108 від 09.02.2025 року утворилися тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці грудної клітки по задній поверхні та перелому 9 ребра справа по задній аксилярній лінії, які відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу; садна та гематоми в ділянці правої половини щічної ділянки, які відносяться категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Крім того, 01.03.2025 року, приблизно о 06 год. 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 раптово виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння. Передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано кулаками обох рук наніс кілька ударів в область голови потерпілого ОСОБА_7 .
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: саден м`яких тканин голови, які відповідно до висновку експерта № 187 від 20 березня 2025 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст.125 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне легких тілесних ушкоджень та за 1 ст. 122 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкоджений, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинів не визнав та надав суду наступні пояснення:
по епізоду від 13.01.2025 року що до ОСОБА_5 повідомив, що дійсно 13.01.2025 року близько 03:00 години, він знаходився спільно з ОСОБА_5 , в приміщенні квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де під час словесного конфлікту з останньою, відштовхнув останню від себе вона впала боком на диван, будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 не наносив та крім того від відштовхнув остання не могла отримати тілесних ушкоджень які викладенні в його обвинуваченні. Вважає, що тілесні ушкодження могла отримати в іншому місці, а не від його дій.
По епізоду, що мав місце 01.03.2025 року пояснив, що дійсно 01.03.2025 року, приблизно о 06 год. 00 хвилин він перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , та ОСОБА_3 , за адресою:  АДРЕСА_3 . В цей час між ОСОБА_7 та ним раптово виник словесний конфлікт, з приводу вживання ОСОБА_7 наркотичних засобів, в ході якого він штовхнув в спину ОСОБА_7 , умислу на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у нього не було, і будь яких тілесних ушкоджень йому не наносив.
Суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій ОСОБА_3 та його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, незважаючи на заперечення обвинуваченим вини, повністю і об`єктивно стверджується зібраними та дослідженими в ході розгляду провадження доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 згідно з якими пояснила суду, що проживає за адресою АДРЕСА_3 , разом з сином ОСОБА_9 та знайомим сина ОСОБА_10 . 13.01.2025 року близько 03:00 години вона почула стукіт в вікно, квартира двох кімнатна знаходиться на першому поверсі, через декілька хвилин почула стукіт в вхідні двері. Вона знаходилась в одній кімнаті, а чоловіки в іншій. Хто саме з чоловіків відкрив вхідні двері вказати на змогла. Після чого до її кімнаті зайшов ОСОБА_3 , якого вона знала і який неодноразово бував в гостях у  ОСОБА_7 , вона піднялась з ліжка, а ОСОБА_3 без будь-яких пояснень, на відстані витягнутої руки завдав не менше трьох ударів кулаком правої руки в праву частину щічної ділянки. Після чого відштовхнув і вона правою частиною спини вдарилась об дерев`яну спинку ліжка. Почала кричати, просити ОСОБА_3 не застосовувати до неї фізичну сила та кликати на допомогу, в свою чергу ОСОБА_3 міцно схватив її за волосся на голові та міцно тримав. При цьому вів себе дуже агресивно та перебував в стані алкогольного сп`яніння так як від нього відчувався запах алкоголю. Через деякий час до квартири прибули працівники поліції, хто викривав поліцію їй невідомою. 13.01.2025 року звернулась за медичною допомогою до Кіровоградської обласної лікарні в ході якого встановлено діагноз: ЗТГК, забій м`яких тканин правої щічної ділянки. А 14.01.2025 року в зв`язку з погіршенням фізичного стану звернулась за медичною допомогою до КНП « Поліклінічне об`єднання «Міської ради м. Кіровограда №5».
Щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 вказала, що ОСОБА_3 постійно знущався з її сина, підіймав серед ночі та син неодноразово був вимушений взимку вибігати через вікно та знаходитись на вулиці, оскільки ОСОБА_3 фізично сильніший ОСОБА_15. ОСОБА_3 на протязі трьох місяців приходив, коли хотів, їв їхні продукти, псував майно, вів себе зухвало. Крім того, зазначила, що в ніч з 28.02.2025 року на 01.03.2025 року перебувала на робочому місці в ТДВ «Ятрань» в нічній зміні з 19.00 до 07.00. Повертаючись до дому на запинці громадського транспорту «Епіцентр» зустріла свого сина ОСОБА_7 у якого на лівій стороні обличчя були видимі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден.
В ході розмови син повідомив їй, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_3 01.03.2025 року приблизно о 06 год.00 хв., а саме завдав близько 10 ударів в область голови кулаками рук. Зазначає, що коли виходила на роботу у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень не було. ОСОБА_3 не одноразово був у них в помешканні та дуже часто застосовував фізичне насилля над ОСОБА_7 . ОСОБА_18 повідомив, що не витримує знущань ОСОБА_3 та вирішив з цього приводу звернутися в поліцію. Також свідок зазначила, що її син ОСОБА_18 є наркозалежним, але він дуже спокійна та тиха людина, в неї з сином були теплі стосунки, останній ніколи не застосовував до неї фізичної сили.
Показаннями свідка ОСОБА_10 згідно з якими пояснив суду, що тимчасово проживає за адресою  АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_5 та її сином  ОСОБА_7 13.01.2025 року близько 03:00 години, він знаходився спільно з ОСОБА_7 , в приміщенні квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , в сусідній кімнаті перебувала ОСОБА_5 . В цей час у вхідні двері пролунав стукіт. Відчинивши двері побачив ОСОБА_3 , який перебував в збудженому стані, що уникнути конфлікту залишив помешкання та попрямував в сторону проспекту Університетський м. Кропивницького, де пробув там до 06.00 год. 13.01.2025 року. Також зазначив, що на передодні, а саме 12.01.2025 року, у ОСОБА_5 будь яких тілесних ушкоджень він не бачив, однак коли повернувся до помешкання ОСОБА_11 на обличчі ОСОБА_5 побачив тілесні ушкодження у вигляді синців правій частині щічної ділянки. В ходів розмови остання повідомила, що тілесні ушкодження їй спричинив ОСОБА_3 . Охарактеризував ОСОБА_3 як не урівноваженого, конфліктного та часто вживаючого спиртні напої особу.
Що стосується подій, які мали місце 01.03.2025 року то свідок повідомив, що 01.03.2025 року приблизно о 04.00 хв. від перебував за адресою  АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 раптово виник конфлікт на фоні фінансових зобов`язань. ОСОБА_7 перебуваючи в положенні сидячи на дивані, а ОСОБА_3 в положенні стоячи над ОСОБА_7 почав наносити кулаками рук в голову ОСОБА_7 тілесні ушкодження, завдавши при цьому не менше 10 ударів. ОСОБА_7 закриваючи голову та обличчя руками зміг вирватись від фізичного тиску ОСОБА_3 та шляхом втечі залишив приміщення квартири.
Підсумовуючи встановленні обставини здобуті під час судового розгляду що ОСОБА_3 дійсно взимку 2025 року приходив в квартиру ОСОБА_11 , де у нього виник конфлікт з ОСОБА_17, через що останній вибіг у вікно, а він, перебуваючи в квартирі в нічний час, відштовхнув від себе його матір ОСОБА_5 , яка впала на ліжко, на якому спала. Крім того підтвердив факт нанесення ОСОБА_16 2 ударів по голові рукою, які наніс на початку весни 2025 року в квартирі ОСОБА_11 , оскільки таким чином намагався позбавити ОСОБА_15 наркозалежності.
Крім того, свідок ОСОБА_10 вказав, що того ж дня його допитали співробітники поліції та він за примусом під час проведення слідчого експерименту надав покази, які просили надати співробітники поліції, але не обґрунтував, через що саме.
Суд критично оцінює показів свідка в частині примушування співробітниками поліції надавати неправдиві свідчення під час досудового розслідування та щодо побиття ОСОБА_17 своєї матері, оскільки з показань ОСОБА_10 встановлено, що вони з ОСОБА_3 є друзями та в них була змога спілкуватися в межах слідчого ізолятору та домовитися надати неправдиві покази в суді з метою уникнення останнім відповідальності та його покази суперечать наявним доказам, зібраним у відповідності з вимогами КПК України, крім того потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що з сином у неї були теплі стосунки та вони обоє потерпали від дій ОСОБА_3 .
Вказані показання обвинуваченого, потерпілих, свідка суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, його вина в скоєнні інкримінованих злочинів повністю доведена і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню, в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідженими в ході судового слідства.
В свою чергу, з досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.
Витягом ЄРДР за № 12025121130000038  від 16.01.2025 року відповідно до якого зареєстровано провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КК України./.Т.1 а.п.1-2/.
Витягом ЄРДР за № 12025121130000144  від 07.03.2025 року відповідно до якого зареєстровано провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України./.Т.2 а.п.1/.
Заявою ОСОБА_5 від 13.01.2025 року, про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 який 13.01.2025 року спричинив їй тілесні ушкодження./.Т.1 а.п. 7/.
Довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня» від 13.01.2025 року виданої ОСОБА_5 з приводу надання медичної допомоги та встановлено діагноз: ЗТГК /13.01.25/ забій м`яких тканин правої щічної ділянки./Т.1 а.п. 14/.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2025 року проведеного з потерпілою ОСОБА_5 серед яких на фото № 2 впізнає особу за формою голови, зачіскою, формою та розміром очей, формою губ, носа, підборіддя та за загальними рисами як ОСОБА_3 , який 13.01.2025 року спричини мій тілесні ушкодження за місцем її проживання. /Т.1 а.п.49-51 /.
Протоколом проведення слідчого експерименту та додатку до нього від 23.01.2025 року проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 в ході якого відтворила механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , які мали місце 13.01.2025 року за місцем її проживання. /Т.1 а.п. 52-55/.
Протоколом огляду місця події та фото таблиця до нього від 24.02.2025 року проведеного в домоволодінні ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 в ході огляду встановлено місце вчинення злочину та візуальна обстановка як в ході та і після вчинення злочину відносно ОСОБА_5 яке мало місце 13.01.2025 року, зафіксовано наявність ліжка з дерев`яним оголеним каркасом.  /Т.1 а.п.57-61/. 
Протоколом проведення слідчого експерименту та додатку до нього від 24.02.2025 року проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 в ході якого відтворила механізм отримання нею тілесних ушкоджень нанесенних їй ОСОБА_3 які мали місце 13.01.2025 року за місцем її проживання, детально вказала дату, час, місце скоєння кримінального правопорушення, місце розташування ОСОБА_12 та механізм дій останнього, а саме, що сиділа на ліжку, коли ОСОБА_13 зайшов в квартиру, він наблизився до неї, вона намагалась встати, але ОСОБА_13 штовхнув її рукою в праве плече, від чого вона впала на ліжко та вдарилась правою частиною спини об дерев`яний каркас ліжка, після чого вона намагалась знову піднятися, але ОСОБА_3 знову штовхнув її на ліжко та кулаком правої руки наніс не менше трьох ударів в праву частину обличчя. /Т.1 а.п. 64-67/.
Ксерокопією медичної карти амбулаторного хворого та рентгенограмою на ім`я ОСОБА_5 /Т.1 а.п. 68-71, 76-77/.
Висновком експерта № 108 від 09.02.2025 року та 150/108 від 28.02.2025 року згідно якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді:
-садна в ділянці грудної клітки по задній поверхні та перелому 9 ребра справа по задній аксилярній лінії, які відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу;
-садна та гематоми в ділянці правої половини щічної ділянки, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді перелому 9 ребра могло утворитись в строк, вказаний в постанові та могло утворитись при падінні з положення стоячи на виступаючу поверхню. Тілесні ушкодження в ділянці обличчя не могли утворитись при падінні з положення стоячи на площину.
Механізм утворення т/у, виявлених у потерпілої, не суперечить механізму утворення, на який вказувала потерпіла в протоколах слідчих експериментів за її участі./Т.1 а.п. 80-82/. /Т.1 а.п. 85-86/.
Експертним дослідженням №61 від 27.01.2025 року проведеного за наявності медичної документації відносно ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 не може бути визнано неосудним. /Т.1 а.п. 130/.
Довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня» від 01.03.2025 року виданої ОСОБА_5 з приводу надання медичної допомоги та встановлено діагноз : садна м`яких тканин голови./Т.2 а.п. 9/.
Консультативний висновок КНТ «КОЛ КОР» наданий ОСОБА_7 яким встановлено діагноз : садна м`яких тканин голови./Т.2 а.п. 10/.
Протоколом прийняття заяви про кримінальна правопорушення та іншу подію від 01.03.2025 року відповідно до якого ОСОБА_7 повідомив про спричинення відносно нього ОСОБА_3 не менше 10 ударів кулаком рук в область голови. /Т.2 а.п. 11/.
Протоколом проведення слідчого експерименту та додатку до нього від 10.03.2025 року проведеного за участю потерпілої ОСОБА_14 в ході якого відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 які мали місце 01.03.2025 року за місцем його проживання. /Т.2 а.п. 19-22/.
Протоколом проведення слідчого експерименту та додатку до нього від 10.03.2025 року проведеного за участю свідка ОСОБА_10 в ході якого відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . ОСОБА_3 які мали місце 01.03.2025 року за місцем його проживання ОСОБА_7 2 а.п. 29-32/.
Ксерокопією журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів та записом лікаря приймального відділення на ім`я ОСОБА_7 згідно якого заключний діагноз після огляду та обстеження ОСОБА_7 : забій /садна/ мяких тканин голови, алкогольне сп`яніння /Т.2 а.п.40-41 /.
Висновком експерта № 187 від 20.03.2025 року згідно якого встановлено ступінь, характер, локалізація, час та механізм утворення тілесних ушкоджень наявних у ОСОБА_7 - садна м`яких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого не суперечать механізму утворення, на який вказали як сам потерпілий ОСОБА_7 так і свідок ОСОБА_10 в протоколах слідчих експериментів за їх участі. /Т.2 а.п. 43-44/.
Порушень положень Параграфу 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.
Згідно з ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Тож зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.
До протоколів слідчих експерементів та додатків додані СД диск з відеозаписом проведення процесуальних дій, які за згодою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджувалися, з урахуванням положень статей 22, 26 КПК України.
Отже, порушень вимог статей 104-106, 223, 237, 238 КПК України судом у ході судового розгляду не встановлено та сторонами не доведено.
Суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушеннь (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122; ч. 1 ст. 125 КК України, за вище встановлених обставин.
При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, віднесені до категорії кримінальних проступків та до не тяжких злочинів. 
Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, раніше судимий. 
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України: активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, часткове відшкодування збитків спричинених злочином.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України - відсутні. 
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те що обвинувачений не визнав себе винним у вчиненні злочинів, не розкаюється у вчиненому, а також відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, матеріальний стан обвинуваченого, характеризуючи дані та приходить до висновку, що слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125; ч. 1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який посередньо характеризується, не визнав винну у вчиненні інкримінованих злочинах, раніше судимий, однак суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів у межах санкції ч. 1 ст. 125; ч. 1 ст.122 КК України, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 70, 71 КК України у виді позбавлення волі, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з тим, що він вчинив кримінальний злочин та проступок проти здоров`я особи, вчинив кримінальні правопорушення після постановлення вироку Кіровським районним судом м. Кіровограда від 26.07.2023 року та в період іспитового терміну, а тому він становить суспільну небезпеку для оточуючих. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає. 
Суд враховує позицію потерпілих про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах закону. Підстави для застосування іншого виду покарання, у суду відсутні, зважаючи на особу обвинувачених та його поведінку під час розгляду кримінального провадження.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання залишити без змін у вигляді тримання під вартою, як гарантію виконання вироку суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 72, 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125; ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 125 КК України - у вигляді 160 годин громадських робіт; 
за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. 
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_3 шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Кіровським районним судом м. Кіровограда від 26.07.2023 року та призначити остаточне покарання у виді 3 ( трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання  ОСОБА_3 , а саме з 27 березня 2025 року.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням за період з дня затримання, тобто з 27 березня 2025 року по день набрання законної сили вироком суду, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 вважати продовженим
Речові докази: 
диски DVD з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
медична документація на ім`я ОСОБА_5 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити останній як власнику.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

  Суддя Фортечного районного суду  міста Кропивницького 	  ОСОБА_1