Справа № 308/3259/26

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Івашкович Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин Ірини Степанівни, про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гецянина І.С., у якому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , причому такий строк просить обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що він не являється спадкоємцем першої черги та у зв`язку з необізнаністю про існування заповіту від 07.06.2000, складеного спадкодавцем на його користь.
Як зазначає позивач, лише у січні 2026 року, перебуваючи у житловому будинку спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 , він виявив оригінал заповіту ОСОБА_2 , після чого вперше дізнався про те, що спадкодавець заповіла йому усе своє майно. Саме з цього моменту позивач об`єктивно отримав можливість реалізувати свої спадкові права.
Позивач також зазначає, що інших спадкоємців за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає.
11.03.2026 відповідач Чопська міська рада Ужгородського району Закарпатської області подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти її задоволення та зазначає про відсутність у позивача поважних причин для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
20.03.2026 засобами поштового зв`язку позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, у якій він зазначає, що не є особою, яка має право на спадкування за законом, оскільки ОСОБА_2 є дружиною рідного брата його матері.
Третя особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. в письмових поясненнях зазначила, що ОСОБА_1 не перебуває в родинному спорідненні зі спадкодавцем ОСОБА_2 , не є спадкоємцем жодної із черг, визначених гл.86 ЦК України, а тому не має права на спадкування за законом.
Позиції учасників справи.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місця розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у його відсутності. 
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 справу передано на розгляд головуючого судді Голяни О.В.
Ухвалою суду від 03.03.2026 відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що позивач є сином рідної сестри чоловіка спадкодавця, а отже перебуває у відносинах свояцтва зі спадкодавцем та не належить до кола спадкоємців за законом, визначених статтями 1261–1265 ЦК України.
Так, відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 04.07.1930 (перекладеного з угорської мови), ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.08.1948, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 11.04.1970, ОСОБА_7 , 1947 року народження, та ОСОБА_6 , 1948 року народження, 11.04.1970 зареєстрували шлюб, після чого обом присвоєно прізвище ОСОБА_8 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 18.11.1977, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , батьками якого записані ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Водночас, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 06.07.1953, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_2 , батьками якої зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 від 06.09.1957, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 06.09.1957 зареєстрували шлюб, після чого обом присвоєно прізвище ОСОБА_12 .
Аналіз наведених доказів у їх сукупності свідчить про те, що ОСОБА_6 (мати позивача) та ОСОБА_3 (чоловік спадкодавця) є рідними братом та сестрою, а відтак позивач є племінником чоловіка спадкодавця.
Спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Чоп, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області, актовий запис №65.
За життя 07.06.2000 ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Ердиш К.Ф. та зареєстрований у реєстрі за №1580, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, яке на день смерті належатиме їй, ОСОБА_1 , 1977 р.н.
Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №83991385 від 27.01.2026, сформованого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С., у Спадковому реєстрі зареєстровано заповіт, складений ОСОБА_2 , номер у Спадковому реєстрі 75157500, який є чинним.
27.01.2026 ОСОБА_1 звернувсь до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В заяві окрім іншого повідомив, що інших спадкоємців, окрім нього, немає.
29.01.2026 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.
Відповідно до довідки приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. №17/02-14 від 20.02.2026 повідомлено ОСОБА_1 , що у провадженні нотаріуса перебуває спадкова справа №09/2026, заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Відомості про інших осіб, які зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини/відмови від спадщини після смерті ОСОБА_2 , у матеріалах справи відсутні.
Згідно з довідкою відділу державної реєстрації нерухомості, бізнесу та реєстрації місця проживання Управління «Центр надання адміністративних послуг» Чопської міської ради, наданою ОСОБА_13 №144 від 04.03.2024, встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , жодна особа не проживала та не була зареєстрована.
Оцінка суду.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового чи немайнового права та інтересу.
До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення книги шостої ЦК України (статті 1216–1308), оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до статей 1216, 1218, 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки спадкодавця, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно з частиною першою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину та не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України спадкоємець, який не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, вважається таким, що не прийняв її.
Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання відповідної заяви.
За змістом зазначеної норми поважними причинами є обставини, пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця щодо вчинення таких дій.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту може визнаватися поважною причиною пропуску строку, що випливає з принципу свободи заповіту, за умови, що така особа не усвідомлювала і не повинна була усвідомлювати наявність у неї права на спадкування загалом.
Судом встановлено, що позивач є сином рідної сестри чоловіка спадкодавця, а отже перебуває у відносинах свояцтва зі спадкодавцем та не належить до кола спадкоємців за законом, визначених статтями 1261–1265 ЦК України.
Таким чином, право позивача на спадкування могло виникнути виключно на підставі заповіту.
Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач разом зі спадкодавцем не проживав, про наявність заповіту, складеного на його користь, обізнаний не був, а відтак не мав підстав вважати себе спадкоємцем та вчиняти дії щодо прийняття спадщини.
Як убачається з матеріалів справи, лише у січні 2026 року, перебуваючи у житловому будинку спадкодавця, позивач виявив оригінал заповіту, після чого вперше дізнався про наявність у нього права на спадкування.
Сам по собі факт перебування позивача у будинку спадкодавця після її смерті не свідчить про усвідомлення ним наявності спадкових прав, а лише підтверджує обставини, за яких така обізнаність у нього виникла.
Після виявлення заповіту позивач без невиправданих зволікань звернувся до нотаріуса, що свідчить про його добросовісну поведінку та намір реалізувати своє право на спадкування.
Матеріали справи не містять відомостей про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, а тому визначення позивачу додаткового строку не призведе до порушення прав інших осіб.
Доводи відповідача про застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 суд відхиляє, оскільки у зазначеній справі позивач був спадкоємцем за законом та усвідомлював наявність у нього права на спадкування незалежно від існування заповіту, тоді як у даній справі позивач не є спадкоємцем за законом і його право виникло виключно на підставі заповіту.
За таких обставин позивач об`єктивно не усвідомлював і не повинен був усвідомлювати наявність у нього права на спадкування до моменту виявлення заповіту.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що пропуск позивачем строку для прийняття спадщини зумовлений поважними причинами, а саме необізнаністю про наявність заповіту.
Враховуючи принцип свободи заповіту, необхідність забезпечення реалізації волі спадкодавця, а також відсутність порушення прав інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Оцінивши докази у їх сукупності відповідно до статті 81 ЦПК України, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
З метою забезпечення реалізації спадкових прав позивача суд вважає за необхідне визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.
З цих підстав, керуючись статтями 2,5,10-13,18,200,206,258-259,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили, після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної і2нстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .
Відповідач: Чопська міська рада Ужгородського району Закарпатської області, місцезнаходження: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Чоп, вул. Берег, 2, код ЄДРПОУ 04053737.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог  приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин Ірина Степанівна, місцезнаходження: Закарпатська область, м Ужгородський район, м. Чоп, вул. Головна, 15/3.

Суддя           О.В. ГОЛЯНА