ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року	Львів	Справа № 260/2918/25 пров. № А/857/40498/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року, ухвалене суддею Плехановою З.Б. у м.Ужгороді о 14:06, повний текст якого складений 02 вересня 2025 року, у справі №260/2918/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2025 року позивач – ОСОБА_2 (в подальшому здійснено заміну позивача на належного - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до відповідача - Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, у якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання представнику позивача - адвокату Погребняк В.О. доступу до електронної справи 308/12818/24 в підсистемі "Електронний суд", нездійснення сканування матеріалів справи № 308/12818/24, які знаходяться у паперовій формі, та недолучення їх до матеріалів електронної судової справи через підсистему "Електронний суд";
-зобов`язати надати представнику позивача адвокату Погребняк В.О. доступ до електронної справи 308/12818/24 в підсистемі "Електронний суд", здійснити сканування матеріалів справи № 308/12818/24, які знаходяться у паперовій формі, та долучити їх до матеріалів електронної судової справи через підсистему "Електронний суд".
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що твердження суду щодо необхідності уточнення з яким саме клопотанням просить ознайомитись захист є безпідставним та свідчить про формальне і поверхневе ставлення до розгляду заяв сторони захисту. На момент звернення до суду в матеріалах справи №308/12818/24 було наявне лише одне клопотання про арешт майна, що, на переконання скаржника, унеможливлює неоднозначне трактування предмета заяви. Вважає посилання у клопотанні на прізвище підозрюваного ( ОСОБА_2 ) та характер документа (клопотання про арешт майна) належним способом ідентифікації справи. Зауважує, що судова відповідь була надана лише після подання скарги на бездіяльність працівників суду, тобто після 11 днів після первинного звернення, вважає відповідь суду від 08.04.2025 не проявом належного реагування, а наслідком зовнішнього тиску, зокрема подання скарг на гарячу лінію ДСА України. Відповідачем під час розгляду справи прямо зазначено, що під номером судової справи №308/12818/24 зареєстровано 11 окремих проваджень, водночас скаржник зауважує, що станом на вересень 2025 року сторону захисту було приєднано лише до 3 з 11 справ, тобто до 8 справ досі не надано доступу, їх матеріали не були відскановані, можливість ознайомлення із вказаними документами залишається відсутньою.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, згідно доводів адміністративного позову 27 березня 2025 року адвокатом Погребняк В.О.- захисником підозрюваного ОСОБА_2 через підсистему "Електронний суд" до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а саме: з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 у справі №308/12818/24 в рамках кримінального провадження № 42024072030000035 від 17.04.2024 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 190 ч. 2 ст. 209, ч.3, 4 ст. 358 КК України.
Вказане клопотання було "приєднано до справи", однак електронна копія паперового документу не була виготовлена та долучена до матеріалів справи в підсистемі "Електронний суд" таким чином, захисник підозрюваного був позбавлений можливості ознайомитися із вказаним клопотанням та долученими до нього додатками.
28 березня 2025 року адвокатом Погребняк В.О.- захисником підозрюваного ОСОБА_2 через підсистему "Електронний суд" було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП) до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи ), в якій адвокат, зокрема просив перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надішли до суду в паперовому вигляді.
Станом на 17 квітня 2025 року в підсистемі "Електронний суд" поруч з назвою заяви зазначено "приєднано до електронної справи", однак перейти до вказаної справи неможливо, відсутня жовта картка справи з назвою "перейти до провадження", а матеріали справи не оцифровані та не завантажені до підсистеми "Електронний суд", що унеможливлює реалізацію права на ознайомлення з матеріалами справи.
До позову долучено:
- Договір № 4/21-06/кс про надання правничої допомоги від 21 червня 2024 року між адвокатом Погребняк В.О. та ОСОБА_2 ,
- копія Ордера Серія АІ № 1875374 про надання правничої допомоги ОСОБА_2 , адвокат Погребняк Володимир Олексійович у Закарпатському окружному адміністративному суді.
- копія Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю
-копія паспорта Євтін О.О.
- копія картки фізичної особи -платника податків ОСОБА_2 
-копія довідки від 28.01.2020 року про взяття на облік ВПО ОСОБА_2 
- копія клопотання та заяви до Ужгородського міськрайонного суду поданого представником заявника ОСОБА_2 адвокатом Погребняк В.О. через систему Електронний суду 27.03.25.
-відповідь № 9027980 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у ОСОБА_1 
- відповідь № 9027935 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у Ужгородського міськрайонного суду
-платіжна інструкція про сплату судового збору в розмірі 1200 грн.
07 серпня 2025 року на виконання вимог ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року відповідачем подано заяву, в якій зазначено, що 28 березня 2025 року представник ОСОБА_2 - Погребняк В.О. подав через підсистему "Електронний суд" заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи) справа № 308/12818/24 в межах кримінального провадження 42024072030000035 від 17.04.2024 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190 ч. 2 ст. 209, ч.3, 4 ст. 358 КК України.
На заяву від 28.03.2025 про ознайомлення з матеріалами справи № 308/12818/24 керівником апарату надано відповідь від 08.04.2025 № 03-39/41/2025, згідно якої зміст заяви не дозволяє встановити, з яким саме клопотанням органу досудового розслідування у захисника виникла необхідність ознайомитись, а заявнику роз`яснено про необхідність надання суду інформації щодо якого саме клопотання на стадії досудового розслідування виникла необхідність в ознайомленні.
Водночас відповідач зауважив, що за номером судової справи № 308/12818/24 згідно автоматизованої системи документообігу суду містяться 11 судових справ. Заява про ознайомлення з матеріалами справи № 308/12818/24 була передана судді у справі Шумило Н.Б. та відповідно передана керівнику апарату для надання відповіді.
Вважаючи бездіяльність Ужгородського районного суду Закарпатської області протиправною, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
11 серпня 2025 року суд першої інстанції встановив, що згідно позовної заяви та доданих до неї матеріалів семе адвокат Погребняк Володимир Олексійович звертався до відповідача з відповідними заявами і саме, як вважає адвокат, порушені його права щодо ненадання йому доступу до електронної справи стосовно підозрюваного ОСОБА_2 . Таким чином, суд здійснив заміну позивача ОСОБА_2 на належного – ОСОБА_1 шляхом постановлення відповідної ухвали (а.с. 48-50).
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції Українита частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Так, в розумінні ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Отже, цією конституційною нормою передбачено можливість застосування способів захисту права, в тому числі, не передбачених процесуальними нормами.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, у рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (п.4.1 мотивувальної частини вказаного рішення).
Реалізація особою права на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження будь-яких рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не покладає на суд беззаперечного обов`язку щодо надання такого захисту безвідносно до змісту позовних вимог та наявності спірних публічно-правових правовідносин.
Тобто, питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог позивача, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та суб`єктом владних повноважень, протиправні дії якого, на суб`єктивну думку позивача, порушили його право чи стосуються його інтересів.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.
З огляду на положення статей 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними.
Згідно згаданих норм такі повноваження суд реалізує в разі встановлення факту порушення прав, свобод та інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який б гарантував повний захист прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.
Відповідно до частини 2 ст.6, частин 1, 2 ст.7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейський суд з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Таким чином, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права і суд позбавлений можливості задовольняти вимоги в разі, якщо права позивача не були порушені.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України для оцінювання рішення (дій/ бездіяльності), є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивачів.
В свою чергу, за приписами чинного законодавства, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. Метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.
При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Так, наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814 затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яка містить такі визначення: судова справа - позовні заяви, заяви, скарги, справи, матеріали кримінального провадження, подання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду й можуть бути предметом судового розгляду, судові процесуальні документи, що виготовляються судом.
Інструкція встановлює порядок автоматизованої (електронної) обробки, обліку та контролю документів, судових справ за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (далі - АСДС) і ведення діловодства в паперовій формі.
В розумінні пункту 1 Інструкції № 814 вхідна кореспонденція - документи, а також судові справи й матеріали, що надходять до суду; документ - створена або отримана судом у процесі його діяльності інформація, зафіксована на матеріальному носії, основною функцією якого є зберігання і передача її у часі й просторі.
Згідно з розділом ІІ Інструкції № 814, визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється відповідно до Положення про АСДС. Після завершення автоматизованого розподілу судові справи передаються судді (судді-доповідачу) для розгляду під підпис у загальному реєстрі судових справ або окремо складених реєстрах судових справ на кожного суддю (суддю-доповідача) у порядку, визначеному в суді. Кореспонденція, що стосується розгляду конкретної справи, після її реєстрації в АСДС, передається судді (судді-доповідачу), у провадженні якого перебуває справа. Передавання документів здійснюється під підпис у реєстрі в порядку, визначеному в суді. Позовні заяви, справи, які надійшли з інших судів, подання, апеляційні скарги, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, інші передбачені законодавством процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, реєструються в день їх надходження в порядку, установленому розділом II Інструкції.
Відповідно до пункту 5 Розділу I Інструкції № 814 звернення громадян, що не підлягають розгляду відповідно до процесуального законодавства України, розглядаються в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Діловодство за ними ведеться згідно з Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 № 348.
Пунктом 7 розділу I визначено, що вимоги Інструкції не поширюються на процесуальні документи, порядок оформлення та розсилка яких регламентуються процесуальним законодавством України.
Пунктом 1 розділу II передбачено, що канцелярія щоденно протягом робочого часу суду забезпечує прийняття та реєстрацію документів, що подаються до відповідного суду в паперовій формі, а також в електронній формі, якщо вони надійшли в порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС.
Після отримання кореспонденції здійснюється попередній розгляд документів для відокремлення таких, що потребують обов`язкового розгляду керівництвом суду або структурними підрозділами апарату суду.
Пунктом 1 розділу X визначено, що справи (матеріали кримінального провадження) видаються для ознайомлення апаратом суду за резолюцією судді (судді-доповідача), або голови суду, або заступника голови суду, або секретаря відповідної судової палати на підставі письмової вимоги (заяви) таким особам:
- прокуророві, який має право на участь у розгляді справи, - після пред`явлення службового посвідчення;
- адвокатам, які беруть участь у розгляді справ (після пред`явлення документа, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема: посвідчення адвоката, договору про надання правової допомоги; довіреності; ордера; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги);
- учасникам справи (кримінального провадження), а також особам, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки (після пред`явлення документа, що посвідчує особу: паспорта, службового посвідчення, пенсійного посвідчення тощо, та в необхідних випадках - доручення представника).
Ознайомлення з матеріалами справи (кримінального провадження) проводиться виключно у приміщенні суду, у визначеному наказом голови суду місці, протягом усього робочого часу суду та в присутності працівника апарату суду. Ознайомлення з матеріалами справи (кримінального провадження) та протоколом (журналом) судового засідання особи, яка перебуває під вартою (підозрюваної, обвинуваченої або засудженої), відбувається у спеціально відведеному місці приміщення суду, визначеному головою суду.
Відповідно до п. 17 Розділу ІІІ особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.
Слід зазначити, що суддя (суддя-доповідач), у провадженні якого перебуває судова справа, самостійно, виходячи з конкретних обставин справи, вирішує питання про форму (паперову, електронну чи змішану), у якій буде надана для ознайомлення така справа.
Отже, як слушно зазначив суд першої інстанції, для отримання доступу до матеріалів кримінальної справи в "Електронному суді" потрібно авторизуватися в електронному кабінеті на сайті Єдиного державного веб-порталу судової влади України, знайти справу у розділі «Мої справи», а потім подати заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Якщо справа існує в паперовій формі, суд забезпечить її сканування та долучення до електронної справи для ознайомлення в кабінеті користувача.
Судом враховано, що відповідно до п. 15 Розділу ІІ Інструкції кожній судовій справі (кримінальному провадженню) надається єдиний унікальний номер, який формується відповідно до Положення про АСДС.
У даному випадку, під номером судової справи, на яку міститься посилання позивача у заяві про ознайомлення з її матеріалами, на розгляді відповідача знаходилось декілька кримінальних проваджень щодо особи, яку представляє позивач, та позивачу наведені обставини було роз`яснено. Щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, то заява підлягає задоволенню лише після резолюції судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки в діях відповідача судом не встановлено ознак невідповідності критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційні скарзі аргументи, оскільки судом першої інстанції були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі № 260/2918/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк