Справа № 755/20746/25
Провадження №: 3/755/673/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" січня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Козачук О.М., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 479814 від 11.10.2025 року, ОСОБА_1 , 10 жовтня 2025 року, о 22 год. 31 хв., у м. Києві, по проспекту Каденюка, 6-А, керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у лікаря нарколога водій відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 479832 від 11.10.2025 року, ОСОБА_1 , 10 жовтня 2025 року, о 22 год. 31 хв., керуючи транспортним засобом «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві на площі Дарницька, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди залишав місце події не дочекавшись приїзду працівників поліції.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що обставини, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення складених відносно нього не відповідають дійсності, так як він не керував транспортним засобом. Зокрема, зазначив, що 10 жовтня 2025 року, у вечірній час доби його транспортний засіб «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_1 був припаркований у дворі будинку, він з колегами знаходились неподалік та розмовляли. В цей час до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, з якого вийшли працівники поліції, підійшли до нього та попрохали пред`явити документи. В подальшому працівники поліції повідомили йому, що за участю його транспортного засобу на Дарницькій площі було вчинено дорожньо-транспортну пригоду та залишення місця події. Крім того, працівники поліції повідомили, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, на що він відповів, що він відпочиває з друзями, його автомобіль припаркований біля будинку з пробитим колесом, даним транспортним засобом він не керував. Зокрема, під час спілкування з працівниками поліції він неодноразово стверджував, про те, що не керував транспортним засобом про що можуть засвідчити свідки, які були безпосереднього на місці події.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Рибачковський К.Е. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що матеріали справи не містять будь-яких належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, зазначив, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , доказів його керування та зупинки не надано, тому ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення за ст. 130, ст. 122-4 КУпАП та не може нести відповідальність за дані правопорушення. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 11.10.2025 року, у вечірній час доби, вона разом з колегами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у дворі будинку неподалік автомобіля ОСОБА_1 та спілкувалися. В цей час до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, зупинився та з нього вийшли працівники поліції, які підійшли до них, спитали кому належить автомобіль, після чого перевірили документи ОСОБА_1 та попросили відчинити транспортний засіб для огляду, на що ОСОБА_1 погодився. Зокрема, зазначила, що автомобіль був припаркований, з пробитим колесом, вони знаходилися поруч. Крім того, пояснила, що ОСОБА_1 не перебував у той день за кермом автомобіля. 
Зокрема, у судовому засіданні за участю ОСОБА_1 та захисника Рибачковського К.Е. було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Рибачковського К.Е., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходжу до наступного. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що саме особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Рибачковський К.Е. пояснили, що 10 жовтня 2025 року, о 22 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом, тобто, не був водієм, хоча, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає саме за керування транспортними засобами у стані сп`яніння. Зокрема, відеозапис, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи також не містить, а ні моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_1 , а ні моменту його зупинки, а тому, вказаний відеозапис не може бути належним доказом у справі.
Крім того, у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 було підтверджено той факт, що 10.10.2025 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_1 . 
Так, згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Відповідно до ч. 1 розділу VII вищезазначеної інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції.
Крім того, згідно п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НРУ від 03 лютого 2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора), все спілкування повинне бути записано безперервно. 
Зокрема, відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 о 22 годині 31 хвилин керував транспортним засобом, однак, як вбачається з вищезазначеного відеозапису, він починається з 22 години 54 хвилини, з моменту під`їзду патрульного автомобіля до ОСОБА_1 який перебуває на вулиці, а не в транспортному засобі. Таким чином, даний відеозапис спростовує обставини, викладені у протоколі, не містить, а ні моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_1 , а ні моменту його зупинки, що в свою чергу, спростовує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не спростовує пояснення ОСОБА_1 , захисника Рибачковського К.Е. та свідка ОСОБА_2 надані останніми у судовому засіданні.
Крім того, відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Як вбачається з переглянутого у судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 працівниками поліції не роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.
У зв`язку з викладеним, слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.).
Зокрема, ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Однак, усупереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа причетна до дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був водієм, що дає підстави вважати, що в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП. 
Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Рибачковського К.Е., свідка ОСОБА_2 , які не спростовуються наданими матеріалами, а відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. 
Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 122-4, 130, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: