ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2026 р. Справа№ 910/5724/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кропивної Л.В.
суддів: Барсук М.А. 
Руденко М.А. 

секретар судового засідання Авсюкевич Н.В.,
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «КІНТО» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 про відмову в задоволені заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №910/5724/23 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «КІНТО»
до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»
про стягнення 2 310 565,25 грн,
В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство «Кінто» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення частини чистого прибутку в сумі 2 310 565, 25 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі № 910/5724/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2024, з ПАТ «Укрнафта» стягнуто на користь ПрАТ «Кінто» грошові кошти в сумі 2 310 511,25 грн.
На виконання зазначеного рішення Господарським судом міста Києва були видані відповідні накази № 910/5724/23 від 08.01.2024.
На підставі зазначених наказів 24.07.2024 державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 75600998, ВП № 75601089, ВП № 75601150, ВП № 75601507, постанови про стягнення виконавчого збору та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
12.09.2024 державний виконавець виніс постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 75600998, ВП № 75601089, ВП № 75601150, ВП № 75601507 у зв`язку із включенням боржника до переліку підприємств, за якими виконавчі провадження зупиняються на період дії воєнного стану.
17.03.2025 ПрАТ «Кінто» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про зобов`язання боржника подати звіт щодо виконання судового рішення у даній справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 вказану заяву ПрАТ «Кінто» було задоволено; зобов`язано керівника АТ «Укрнафта» подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 в строк 30 днів з дня отримання боржником відповідної ухвали.
02.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт АТ «Укрнафта» про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі № 910/5724/23.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2025 у прийнятті вказаного звіту АТ «Укрнафта» було відмовлено з тих підстав, що боржник не надав доказів його направлення стороні виконавчого провадження, тобто з формальних підстав, передбачених ч. 3 ст. 345-3 ГПК України, у зв`язку з чим розгляд звіту по суті не відбувся, відтак, суд встановив для АТ «Укрнафта» новий строк на подання звіту про виконання судового рішення у даній справі терміном в один місяць з дня отримання боржником відповідної ухвали, як це передбачено ч. 3 ст. 345-4 ГПК України.
31.12.2025 ПрАТ «Кінто» звернулося із заявою про зобов`язання керівника АТ «Укрнафта» виконати вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 09.05.2025 та подати звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у цій справі.
Ухвалою від 19.01.2026 Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви ПрАТ «Кінто» про зобов`язання виконати вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 09.05.2025 та подати звіт про виконання судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні заяви стягувача про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що на час розгляду цієї заяви зупинено примусове виконання судового рішення, отже існують поважні причини, що унеможливлюють подання звіту боржника про виконання судового рішення. При цьому місцевий господарський суд посилався на наведені Верховним Судом висновки, що викладені у постанові від 12.06.2025 у даній справі зокрема, щодо правомірності зупинення виконавчих дій державним виконавцем на підставі частини 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (внесення боржника до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (Наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52) до усунення обставин, що стали підставою для такого зупинення.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Приватне акціонерне товариство «КІНТО» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення без належного обґрунтування, з порушенням вимог процесуального законодавства.
Зокрема, апелянт зазначав, що його заява від 31.12.2025 не є заявою щодо зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, оскільки такий обов`язок на нього уже був покладений ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2025, а є заявою про встановлення судом нового процесуального строку для подання звіту боржником. Апелянт вважає, що суд першої інстанції мав застосувати до боржника положення частини 6 статті 3454 Господарського процесуального кодексу України та встановити новий строк для подання звіту з застосуванням до боржника заходу процесуального примусу у виді штрафу. Разом з тим апелянт зазначає, що практика Верховного Суду, на яку послався місцевий господарський суд, не є релевантною до спірних правовідносин, оскільки стосується розгляду скарги на дії та бездіяльність державного виконавця та оцінки правомірності зупинення вчинення виконавчих дій, а не заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026 матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "КІНТО" у судовій справі № 910/5724/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Барсук М.А.
02.02.2026 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «КІНТО» було залишено без руху.
06.02.2026 Приватне акціонерне товариства «КІНТО» подало письмові пояснення щодо усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 04.03.2026.
12.02.2026 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
19.02.2026 матеріали справи надішли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 відкладено розгляд справи до 25.03.2026.
18.03.2026 стягувачем подано додаткові пояснення щодо судової практики у подібних справах.
24.03.2026 боржником подано клопотання про долучення судової практики.
У судовому засідання 25.03.2026 представники сторін надали свої пояснення.
Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при вирішенні позову, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2025 прийнятою за результатами розгляду поданого боржником звіту, серед іншого, зобов`язано керівника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» Корецького Сергія Федоровича подати до суду новий звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі № 910/5724/23 в строк 1 місяця з дня отримання боржником відповідної ухвали; попереджено керівника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту.
Відповідно ст. 3454 Господарського процесуального кодексу України суд може прийняти наступні рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення:
1. За наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 3452 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.
2. Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 3453 цього Кодексу.
3. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також може додатково встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 3453 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
4. Суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 135 цього Кодексу. Якщо боржником є юридична особа та суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, захід процесуального примусу у виді штрафу застосовується до такого керівника.
5. Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 331 цього Кодексу.
6. У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 3452 цього Кодексу, а також застосовує до такого боржника захід процесуального примусу у виді штрафу.
7. Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 3452 цього Кодексу. 
Оскільки божник не подав у встановлений судом строк звіт, стягувач звернувся до суду з заявою про зобов`язання керівника АТ «Укрнафта» виконати вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 09.05.2025 та подати звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у цій справі у строк встановлений судом.
Утім, суд першої інстанції ухвалою від 19.01.2025, у супереч попередній ухвалі від 09.05.2025, відмовив стягувачу про встановлення нового строку на подання звіту боржником та фактично звільнив боржника від виконання раніше встановленого судом зобов`язання щодо подачі такого звіту згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 09.05.2025.
Така позиція суду є не послідовною, і суперечить функціям судового контролю покладеним на суд, який прийняв рішення Розділом VI Господарського процесуального кодексу України.
Цим розділом встановлено, що суд зобов`язаний здійснювати судовий контроль шляхом вчинення дій, встановлених цим розділом, зокрема, за заявою стягувача.
У Рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Конституційний Суд України, узявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене рішення.
В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено: виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист.
Отже, Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено, що судове рішення є обов`язкове до виконання та має бути виконаним. 
Одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права та обов`язковість судового рішення. 
Своєю чергою, основним завданням другого з цих принципів є забезпечення першого названого принципу - верховенства права, оскільки без виконання судових рішень реалізація цього принципу є недосяжною. Це випливає також із судової практики ЄСПЛ (дивитись, наприклад, рішення від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти росії» («Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, п. 55), від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України» («Svetlana Naumenko v. Ukraine», заява № 41984/98, п. 91) тощо).
У справі «Stadnyuk v. Ukraine» ЄСПЛ зазначив, що судовий розгляд і виконавче провадження є відповідно першою й другою стадіями одного провадження, що має здійснюватися з дотриманням розумних строків судового розгляду [18, c. 21]. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ закінчення перебігу розумного строку судового розгляду завжди пов`язується із ухваленням остаточного рішення у справі та його виконанням. На думку ЄСПЛ, незалежно від того, чи є боржник приватною стороною чи державною установою, на державу покладаються обов`язок вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення, як і забезпечити при цьому ефективну участь усього свого апарату.
У справі «Cristea проти Молдови» від 22 лютого 2005 ЄСПЛ чітко наголосив, що органи влади не можуть виправдовувати невиконання рішення відсутністю ресурсів чи іншими внутрішніми обставинами.
Крім цього, Європейський суд в рішенні у справі «Шаренок проти України» від 22 лютого 2005 повторно наголосив, що «п. 1 ст. 6 Конвенції закріплює за кожним право звертатись в суд у випадку будь-якого спору про його цивільні права та обов`язки; таким чином, вона включає в себе «право на суд», одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що є правом порушувати позовне провадження в судах з питань цивільно-правового характеру». Проте таке право було б ілюзорним, якщо б правова система держави-учасниці Європейської Конвенції допускала, щоб судове рішення, яке набрало законної сили і обов`язкове до виконання, залишалось невиконаним на шкоду одній із сторін.
Застосування судом щодо застосування практики Верховного Суду, (викладеній у цій постанові від 12.06.2025 у цій справі) не є релевантною до відносин і судового контролю, оскільки стосувалися законності дії та бездіяльності державного виконавця, оцінки правомірності зупинення ним вчинення виконавчих дій, а не заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.
Положеннями пункту 4 частини 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції на стадію розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «КІНТО» про зобов`язання керівника Акціонерного товариства «Укрнафта» подати звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у даній справі.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «КІНТО» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 у справі №910/5724/23 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 у справі №910/5724/23 скасувати і направити справу на стадію розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «КІНТО» про зобов`язання керівника Акціонерного товариства «Укрнафта» подати звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у даній справі.
3. Матеріали справи №910/5724/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 07.04.2026.

Суддею Барсук М.А. висловлено окрему думку, яка приєднана до справи і є відкритою для ознайомлення.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна 

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко