Справа № 404/2027/26 
Номер провадження 1-кп/404/97/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Фортечний районний суд м.Кропивницького в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 , 
при секретарі      ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №12026121010000055 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
30.08.2000 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч.2 ст.145, ч.2 ст.215-3 КК України ( в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією1/4 майна;
28.01.2003 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;
04.05.2006 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 262 КК України до 7 років 9 місяців 29 днів позбавлення волі;
28.11.2014 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
06.03.2015 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
09.11.2018року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст. 185 КК України відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
21.12.2020 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст. 309 КК України , відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
05.05.2023 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження: 
прокурора      ОСОБА_4 ,
захисника     ОСОБА_5 ,
обвинуваченого     ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ :
16.12.2025 року в період часу з 12 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , рухаючись по вулиці Глінки в м. Кропивницький, знайшов мобільний телефон марки Xiomi з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в чохлі якого знаходилась банківська картка АТКБ "Приватбанк", № НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 , яку він напередодні втратив з власної необережності.
Розуміючи те, що на рахунку вказаної вище банківської картки можуть бути грошові кошти у ОСОБА_3 , виник умисел направлений на привласнення офіційного документу, а саме, банківської картки виданої АТКБ "Приватбанк" № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 з метою на подальшого таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі, діючи умисно, повторно, маючи умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, привласнив вищевказану картку, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 , можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.
Таким чином, ОСОБА_3 , обернувши платіжну банківську картку на свою користь, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим внаслідок своїх злочинних дій позбавив можливості потерпілого ОСОБА_6 , використовувати офіційний документ за призначення.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив привласнення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім цього, 16 грудня 2025 року, в період часу з 12 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв., точний час вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування не встановлено, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 перебуваючи у невстановленому місці на території м.Кропивницький та маючи умисел на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, використовуючи раніше знайдений ним мобільний телефон, котрий належить ОСОБА_6 з сім-карткою ПрАт «ВФ Україна» НОМЕР_5 , яка є фінансовим номером клієнта АТКБ «Приватбанк» - ОСОБА_6 , шляхом входу до додатку «Приват24», встановленого на знайденому мобільному телефоні марки «Xiaomi», з SIM-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , незаконно використавши при цьому персональні дані ОСОБА_6 , у виді його абонентського номеру НОМЕР_5 , оператора мобільного зв`язку «Водафон України», який являється фінансовим номером карткового рахунку АТ «Приватбанк» до якого було прив`язано належну ОСОБА_6 , банківську картку, здійснивши дзвінок до служби підтримки «Приватбанк», з фінансового номеру телефону належному ОСОБА_6 , отримавши резервний pin-code до банківської картки, несанкціоновано втрутився у роботу автоматизованої системи Інтернет-банку «Приват24» який є програмно-апаратним комплексом банку, що дозволяє здійснювати віддалений доступ та забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору, і який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною і автоматизованою) системою, без дозволу власника, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи права доступу, всупереч п. 2.3.2 «Умов та правил надання банківських послуг», здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизований системі AT «Приватбанк», що призвело до витоку інформації про стан рахунку клієнта ОСОБА_6 . Таким чином, отримав доступ до банківського рахунку потерпілого НОМЕР_4 , та двох банківських карток № НОМЕР_6 та № НОМЕР_3 , що призвело до витоку інформації щодо належного потерпілому вищезазначеного банківського рахунку. Отримавши інформацію про баланс грошових коштів на банківських картках, належних ОСОБА_6 № НОМЕР_6 та № НОМЕР_3 , несанкціоновано втрутився у роботу автоматизованої системи Інтернет-банку «Приват24», шляхом здійснення переказу грошових коштів з банківської картки потерпілого № НОМЕР_6 на іншу банківську картку належну ОСОБА_6 ,, яка знаходилась фактично у ОСОБА_3 № НОМЕР_3 .
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.
Крім цього, 16.12.2025 року об 13 годині 05 хвилина, ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні торговельного центру «Плазма» за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 22В, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, за допомогою раніше знайденого мобільного телефону ОСОБА_6 , марки Xiaomi», у чохлі чорного кольору, з SIM-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , маючи доступ до облікового запису потерпілого в автоматизованій системі віддаленого доступу до АТ «Приватбанк» , без дозволу та відома потерпілого, з корисливих спонукань, за допомогою заздалегідь знайденої ним належної потерпілому SIM-карти з абонентським номером НОМЕР_5 , Підійшов до банкомату «MTB» банку, що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна 22Б та вставив банківську картку № НОМЕР_3 ввівши попередньо змінений здійснив зняття грошових коштів о 13:05:35 16.12.2025 року в сумі 8000 гривень з банківської картки № НОМЕР_3 , та в подальшому того ж дня перебуваючи біля банкомату за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 20, о 13:17:57 16.12.2025 року зняв грошові кошти в сумі 3500 гривень з банківської картки № НОМЕР_3 , чим таємно викрав грошові кошти, що належали ОСОБА_6 , на загальну суму 11 500 гривень, після чого розпорядився викраденими коштами на власний розсуд. 
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив умисний злочин проти власності, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, показав про обставини вчинення кримінальних правопорушень, згідно з якими він 16.12.2025 року близько 12 год. 30 хв. по вул.Глінки у м.Кропивницькому знайшов мобільний телефон, в чохлі якого знаходилась банківська картка яку в подальшому викрав та за допомогою мобільного застосунку «Приватбанк» перевів грошові кошти, належні потерпілому та заволодів ними. Повністю визнає вину, погоджується з кваліфікацією його дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; за ч.1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів; ч.1 ст.361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, тобто вчинив кримінальне правопорушення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є закінченим умисним тяжким злочином, кримінальним проступком та нетяжким злочином, особу винного, який не працює, осудний, не одружений, перебував на стаціонарному лікуванні в умовах обласного наркологічного диспансеру з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, з 18.12.2023 року по 21.12.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, вчинив злочин в період іспитового строку. 
До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, кримінальний проступок та нетяжкий злочин, повністю визнав вину у вчинених правопорушеннях, не працює, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, не одружений, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі, за ч.1 ст.357,ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі, остаточний розмір якого визначає відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з його реальним відбуванням, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.
Беручи до уваги те, що 05.05.2023 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_3 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст.263 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки і він вчинив новий злочин в період іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ч.4 ст.81 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.
Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою. 
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, 

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України та призначити йому покарання: 
- за ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч.1 ст.361 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 05.05.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 19 лютого 2026 року.
Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. 
Речові докази: диски - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Фортечний районний суд м.Кропивницького протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фортечному районному суді м.Кропивницького копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя           ОСОБА_1