Справа № 472/1469/25
Провадження №2/472/220/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Тустановського А.О.,
за участю секретаря Маслюк А.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, спрощеному позовному проваджені, в залі суду селища Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2025 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів. 
В позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.10.2017 року (справа № 472/913/17) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 950,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Позивач – ОСОБА_2 разом з сином – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . 
На підставі виконавчого листа № 472/913/17, виданого Веселинівським районним судом Миколаївської області 09.11.2017 року, постановою від 17.11.2017 року відкрито виконавче провадження № 55165438.
Позивач вказує, що відповідач є учасником бойових дій, у зв`язку з чим отримує виплати та неофіційно працює і отримує щомісячно середній дохід близько 20000,00 -30000,00 грн., що свідчить про наявність достатніх грошових коштів, а отже, і про можливість сплати аліментів в достатньому розмірі, а саме: сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі однієї чверті заробітку (доходу).
При цьому, позивач – ОСОБА_2 намагається самостійно створити належні умови для проживання сина – ОСОБА_5 , маючи при цьому середньомісячний дохід в розмірі 2000,00 грн. та утримуючи при цьому ще одну дитину від іншого шлюбу доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
У зв`язку з вищенаведеним є очевидним, що витрати необхідні для виховання та проживання дитини з 2017 року значно зросли, і тому розмір аліментів 950,00 грн. є недостатнім. 
Тому позивач вважає за необхідне змінити спосіб стягнення та просить суд щомісячно стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в розмірі (однієї чверті) всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили. 
30 січня 2026 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позовні вимоги він визнає частково та згоден на зміну способу стягнення аліментів в частці від його доходу, а саме з твердої грошової суми 950 грн. на 1/8 частину. Щодо стягнення з нього аліментів у розмірі частини від його доходу заперечує, оскільки вважає що на сьогоднішній день має такі життєві обставини, що не дають можливості сплачувати аліменти в частці, яку вимагає позивачка. З 22.09.2022 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 . Від вказаного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також потребує належного утримання.
Крім того, на його утриманні окрім дружини, спільної доньки ОСОБА_8 , також перебуває неповнолітня донька від попереднього шлюбу, його дружини – ОСОБА_9 , на утримання якої її біологічний батько кошти не сплачує, так як дружина ОСОБА_10 не стягувала їх в судовому порядку. З квітня 2022 року він проходив військову службу в ЗСУ та 01.09.2022 року отримав мінно-вибухову травму, що відноситься до тяжкого ступеня за довідкою ВЛК від 05.06.2023 року. Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №076683 від 16.10.2023 року, встановлено ступінь втрати професійної працездатності – 25 відсотків. З військової служби він звільнений 31.10.2023 року. Через свій стан здоров`я він не має можливості влаштуватися на достойне місце роботи і отримувати заробітну плату, достатню для утримання трьох неповнолітніх дітей. Станом на сьогодні його дохід складають неофіційні випадкові заробітки, в місяць біля 9000,00 грн. Його дружина ОСОБА_7 офіційно не працевлаштована.
Також, він після поранення постійно приймає певні медичні препарати для підтримування стану свого здоров`я, на що також витрачається відповідна сума коштів щомісяця біля 2000 грн. На теперішній час його сім`я опинилася у скрутному матеріальному становищі ще й через кредитний борг, що брався на лікування матері його дружини в сумі 141 707 грн., стягнутий за рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.10.2025 року. Наразі він зареєстрований у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить його дружині на підставі Договору купівлі продажу від 08.02.2022 року. Власного житла та іншого нерухомого майна на праві власності він не має.
Вважає, що позивачка звернувшись з вказаним позовом не довела його можливість сплачувати аліменти саме в розмірі частини від його доходу, а за такого її позовні вимоги не доведені належними доказами. Не заперечує свій обов`язок утримувати неповнолітнього сина, але вважає, що його неможливість сплачувати аліменти в розмірі частки від доходу має бути врахована судом при ухваленні рішення. Просить суд позовні вимоги позивачки задовольнити частково. 
09 лютого 2026 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив, що вважає підстави, викладені у відзиву на позовну заяву, необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Просить суд позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі. 
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.. 
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.10.2017 року (справа № 472/913/17) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 950,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16-17).
На підставі виконавчого листа № 472/913/17, виданого Веселинівським районним судом Миколаївської області 09.11.2017 року, постановою від 17.11.2017 року відкрито виконавче провадження № 55165438 (а.с.18,19).
Згідно довідки № 840 від 15.10.2025 року, виданої директором Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищної ради Миколаївської області Павлюк Інною, ОСОБА_2 працює в управлінні освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищної ради на посаді прибиральниці службових приміщень Порічанської філії ЦКД та отримує середньомісячний дохід в розмірі 2000,00 грн. (а.с.20).
Відповідно до Акту обстеження матеріально – побутових умов від 18 вересня 2025 року ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , також з нею проживає донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживає на квартирі, має пай розміром 8,5 га, який здано в оренду ТОВ «Поріччя» (а.с. 15).
Із свідоцтва про шлюб, виданого Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_3 22 вересня 2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 . 
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04 липня 2023 року, відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
З договору купівлі продажу житлового будинку і земельної ділянки від 08.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_7 було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
З відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 55/01/05/07 від 07.01.2026 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Відповідно до довідки військово – лікарської комісії № 293 від 05.06.2023 року, ОСОБА_3 було проведено медичний огляд військово – лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_3 05 червня 2023 року та встановлено діагноз: наслідки мінно – вибухової травми (01.09.2022) закритої черепно – мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалогічного, вестибулоатактичного, церебро-астанічного синдромів з незначним попущенням функції. Наслідки акубаротравми (01.09.2022) у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості із сприйняттям ШМ 1.0 м на праве вухо, 2.0 м на ліве вухо. Травма тяжкого ступеня. Травма пов`язана із захистом Батьківщини.
З довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА № 076683 від 16.10.2023 року, вбачається, що у ОСОБА_3 ступінь втрати професійної працездатності 25 %.
З відповіді № 2445515 від 11.03.2026 року з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи вбачається, що ОСОБА_3 з січня 2023 року по жовтень 2024 року отримував заробітну плату та виплати військовослужбовцям.
Також з відповіді №2445615 від 11.03.2026 року з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи вбачається, що ОСОБА_7 з травня 2023 року по січень 2026 рік отримує соціальні виплати з відповідних бюджетів, від ФГ «Євстафієв» та від СФГ «Пролісок».
Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за вих. №1784/26 від 26.03.2026 року ОСОБА_3 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області як одержувач пенсії на обліку не перебуває, але перебуває на обліку як одержувач пільги на житлово – комунальні послуги і придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та зокрема, з листопада 2023 року (виплата за жовтень 2023 року) проводиться виплата таких сум: за 10.2023 — 1666,42 грн; з 01.11.2023 по 31.03.2024 — 2965,55 грн; з 01.04.2024 по 30.04.2024 — 1865,96 грн; з 01.05.2024 по 31.05.2024 — 766,36 грн; з 01.06.2024 по 31.07.2024 — 1005,76 грн; з 01.08.2024 по 30.09.2024 — 830,51 грн; з 01.10.2024 по 31.10.2024 — 1965,58 грн; з 01.11.2024 по 31.03.2025 — 3029,70 грн; з 01.04.2025 по 30.04.2025 — 1930,11 грн; з 01.05.2025 по 30.09.2025 — 830,51 грн; з 01.10.2025 по 31.10.2025 — 1965,58 грн; з 01.11.2025 по 28.02.2026 — 3029,70 грн.
Також з Додатку суми нарахованої заробітної плати /доходу/ грошового забезпечення (РНОКПП НОМЕР_4 ) за жовтень 2023 року – червень 2024 року наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за вих. № 1965/26 від 02.04.2026 року вбачається, що ОСОБА_3 в жовтні 2023 року отримав дохід в розмірі 23565,68 грн., в березні 2024 року 3042,90 грн., в квітні 2024 року 8000,00 грн., травні 2024 року 8000,00 грн., червні 2024 року 8000,00 грн. 
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
В статті180 СК зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня - 3512 гривень. 
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 183,192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. 
Відповідачем ОСОБА_5 у відзиві зазначено, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 та від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка теж потребує належного утримання. Окрім того, у нього на утриманні перебуває неповнолітня донька від попереднього шлюбу його дружини – ОСОБА_9 , на утриманні якої її біологічний батько кошти не сплачує. 
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь – яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини.
Зазначена вище відповідачем ОСОБА_5 наявність у нього інших утриманців судом до уваги не береться, оскільки сторони у справі в рівних частках зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання, а також батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що зазначено в постанові Верховного суду від 16 вересня 2020 року.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.
Також, варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів.
Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20).
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави – учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_3 відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА № 076683 від 16.10.2023 року, має ступінь втрати професійної працездатності 25 %, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та, враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до повноліття дитини.
Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів - задовольнити.
Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів та щомісячно стягувати з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Воронівка Вознесенський район Миколаївська область, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Воронівка Вознесенський район Миколаївська область, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2026 року.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області А.О. Тустановський