ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4393/26 Справа № 204/9376/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.,
за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
позивач Дніпровська міська рада,
відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Таймс Білдінг», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Капітал Груп.»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонд-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Корпорейшен», ОСОБА_2 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,
розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга Дніпровською міською радою на ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026року, головуючий у суді першої інстанції Самсонова В.В.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2025року Дніпровська міська рада подала в суд позов проти ТОВ «Таймс Білдінг», ОСОБА_1 , ТОВ «Інвест Капітал Груп.» з вимогою про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та припинення права володіння на самочинно побудовані об`єкти. 
Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що Дніпровська міська рада є власником земельної ділянки розташованої під спірними об`єктами нерухомості, які на його думку є самочинно збудованими, а земельна ділянка самовільно зайнятою без отримання передбачених законом дозволів.
Вказував, що судове рішення на підставі якого було вперше зареєстровано право власності на торговельний павільйон є скасованим, а тому не породжує жодних правових наслідків і для наступних власників, якими наразі є відповідачі.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026року провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ «Таймс Білдінг» закрито.
Суд першої інстанції, закриваючи частково провадження у справі, виходив з того, що справа в частині позовних вимог до ТОВ «Таймс Білдінг» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
30 січня 2026року Дніпровська міська рада подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026року.
В апеляційній скарзі виклала вимогу про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що заявлені позивачем вимоги до фізичної особи та юридичних осіб є такими, що нерозривно пов`язані між собою, а тому підлягають розгляду в одному провадженні.
Заявник наполягав на тому, що враховуючи предмет спору, розгляд даної справи за правилами різних видів судочинства порушуватиме принцип повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, оскільки дослідження одного і того ж предмета та тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу не подавали.  
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
04 лютого 2026року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду з Чечелівського районного суду м. Дніпра витребувана дана цивільна справа; та 06 лютого 2026року справа надійшла на адресу апеляційного суду. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2026року відкрито апеляційне провадження у справі.
02 березня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду на 10 березня 2026року. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Закриваючи частково провадження у справі, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що дані відносини виникли між юридичними особами, даний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Як правову підставу для закриття провадження суд визначив пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України, за яким суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, так як судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та порушено норми процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. 
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Водночас у господарському процесі за загальним правилом могли бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Юридичною підставою для часткового закриття судом першої інстанції провадження у справі в частині вимог до юридичної особи став, зокрема, припис статті 20 ЦПК України, відповідно до якого не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. 
Та заявлені у даній справі позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та припинення права володіння на самочинно побудовані об`єкти могли бути предметом розгляду як в порядку цивільного, так і в порядку господарського судочинства, оскільки ЦПК України та ГПК України не встановлювали відповідної заборони. Проте поряд з предметним критерієм для визначення юрисдикції треба враховувати також суб`єктний критерій.
Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки /стаття 50 ЦПК України/.
В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) / частина перша статті188 ЦПК України/.
Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом на захист своїх інтересів про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та припинення права володіння на самочинно побудований об`єкт, який наразі належить фізичній та юридичним особам, при цьому такий об`єкт є торговельним павільйоном, який є цілісною будівлею, але в різних частинах належить різним власникам - фізичній та юридичним особам.
Також позивач обґрунтував позовні вимоги одними обставинами, пов`язаними з обраним способом захисту порушеного права та єдиною підставою — скасування судового рішення на підставі якого було вперше зареєстровано право власності на торговельний павільйон.
Усі спірні приміщення входять до складу одного торговельного павільйону. Подальше відчуження спірних приміщень на користь відповідачів не впливає на приналежність цих приміщень до початково створеного нерухомого майна.
Тож відмінність підстав набуття юридичними особами-відповідачами прав на спірні приміщення від підстав набуття таких прав фізичною особою-відповідачем за обставин цієї справи не підтверджує наявність юрисдикції господарського суду у частині вимог до юридичних осіб, як про це помилково зазначив суд першої інстанції.
Предметом доказування у цій справі є обставини, які підтверджують правомірність вимог про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та припинення права володіння на самочинно побудовані об`єкти, зокрема обставини, що підтверджують: суб`єктивне право титульного володільця на земельну ділянку; незаконність вибуття останньої з володіння позивача; відсутність у відповідачів юридичних підстав для збереження володіння створеним на земельній ділянці майном тощо. Зазначені обставини треба встановити щодо всіх відповідачів, від яких позивач вимагає усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, тому доцільним є розгляд і вирішення спору в межах одного провадження.
Тож ефективний судовий захист інтересів позивача буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи за правилами цивільного судочинства. Такий розгляд відповідає принципу юридичної визначеності, оскільки не допускає роз`єднання позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та припинення права володіння на самочинно побудований об`єкт, залежно від суб`єктного складу учасників спору, а також вплине, зокрема, на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин. 
Відтак помилковими є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі у частині позовних вимог до юридичної особи ТОВ “Таймс Білдінг”.
Вирішення такого спору за правилами господарського судочинства в частині позовних вимог до юридичних осіб, а за правилами цивільного судочинства - в частині позовних вимог до фізичної особи, порушуватиме принцип повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки дослідження одного і того ж предмета та тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020року у справі №522/3777/17.
Однак, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про часткове закриття провадження у справі щодо позовних вимог до ТОВ “Таймс Білдінг”.  
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, суд не виконав в повній мірі вимоги закону про обґрунтованість та законність ухвали суду та саме порушення норм процесуального права дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 374 ЦПК України задовольнити апеляційну скаргута скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пунктів 1, 3 та 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Чечелівського районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026року про закриття провадження у справі щодо вимог до ТОВ “Таймс Білдінг” постановлена з порушенням норм процесуального права та без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Задовольнити апеляційну скаргу Дніпровської міської ради.
Ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 10 березня 2026року.

Судді: