Справа № 420/2019/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; код ЄДРПОУ 44069166) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, - 

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 16.12.1998 займався підприємницькою діяльністю, однак 19.08.2020 припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець, про що до Єдиного державного реєстру був внесений запис № 2005270060003004114. З Єдиного реєстру боржників позивачу стало відомо, що він є боржником у виконавчому провадженні № 78258095. З відповіді на адвокатський запит від 17.07.2025 позивачу стало відомо, що виконавче провадження відкрито за заявою ГУ ДПС в Одеській області з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 на суму 20829,21 грн. 21.07.2025 до ГУ ДПС в Одеській області було надіслано адвокатський запит з метою отримання рішень та інших документів, що стали підставою для відкриття виконавчого провадження №78258095 та 25.07.2025 на електронну пошту представника позивача надійшла відповідь від 25.07.2025 № 34047/6/15-32-13-06-06, до якої додано копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року.
Водночас, позивач не погоджується із тим, що в нього є обґрунтована та законна заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року.
Доводи позову мотивовані тим, що раніше у відділі ДВС вже перебувало виконавче провадження № 69827169 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 15.10.2020 на суму 7587,45 грн. 16.04.2024 виконавче провадження з примусового виконання вимоги ГУ ДПС в Одеській області № Ф-Ф-46 від 15.10.2020 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 7587,45 грн. в дохід держави було закінчене. Проте, відповідач після повної сплати позивачем 16.04.2024 єдиного внеску, штрафу та пені за періоди з 03.08.2013 до 20.07.2020, що підтвердив у власному листі від 25.07.2025 № 34047/6/15-32-13-06-06, та що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 69827169, 18.09.2024 видав вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У, за період з 03.08.2013 до 20.07.2020, за який позивач вже був підданий штрафним санкціям, та за період з 21.07.2020 до 16.04.2024, за який позивач не мав бути підданий штрафним санкціям на підставі прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (2464-VI).
Ухвалою суду від 30.01.2026 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, згідно ч. 5 ст. 262 КАС України. 
Також цією ухвалою суд витребував від Головного управління ДПС в Одеській області належним чином засвідчену копію податкової вимоги № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року на суму 20 829,21 грн. з доказами надіслання/вручення позивачу, а також належним чином засвідчених письмових доказів щодо підстав прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року на суму 20 829,21 грн.; інші наявні докази, що стосуються предмета спору. 
12.02.2026 року на виконання ухвали суду від 30.01.2026 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року та доказів її надіслання позивачу.
17.02.2026 року представником позивача подані подано клопотання з проханням вважати надані відповідачем докази надіслання спірної вимоги неналежними, оскільки позивач зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а вимога направлена за іншою. 
16.02.2026 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву.
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне. 
Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в якості фізичної особи - підприємця перебував на обліку в Арцизькій ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області (код ДПІ - 1527) з 16.12.1998 до 19.08.2020, діяльність здійснював на спрощеній системі оподаткування, 1 група, з 25.01.2012 до 01.01.2014, далі – на загальній системі оподаткування. На теперішній час стан 11 (припинено, але не знято з обліку (ІКП не пусті).
Відповідач пояснював, що згідно з даними інформаційної системи з єдиного внеску протягом 2013-2019 рр. у платника рахувалась заборгованість по ЄСВ, а саме:
При відсутності сплати сума заборгованості на кінець 2019 року становила 33087,65 грн, у т.ч. недоїмка 32829,65 грн та залишок несплаченої пені 258,00 гривень.
У 2020 в інтегрованій картці платника за технологічним кодом 71040000 в автоматичному режимі проведено нарахування єдиного внеску у сумі 5871,36 грн, в т. ч.: за 4 квартал 2019 в сумі 2754,18 грн термін сплати 20.01.2020; за 1 квартал 2020 в сумі 2078,12 грн термін сплати 21.04.2020; за 2 квартал 2020 в сумі 1039,06 грн термін сплати 20.07.2020. 
Згідно з Рішенням про списання заборгованості з єдиного внеску : п.9-15 р. VIII ЗУ від 08.07.2010 № 2464 (ЗУ від 13.05.2020 № 592-ІХ) N 216398-52 вiд 14.09.2020 в ІКП платника проведено списання основного платежу у сумі 31371,56 гривень. 
Враховуючи вищевказане, при відсутності надходжень, станом на 2020 року сума заборгованості становила 7587,45 грн., у т.ч. недоїмка 7239,45 грн. (32829,65 + 5871,36 - 31371,56) та залишок несплаченої пені 258,00 гривень.
Протягом 2021 – 2023 років стан розрахунків з єдиного внеску залишався без змін. 
У 2024 протягом року надходження єдиного внеску (стягнення в межах виконавчого провадження) становили 11053,03 грн (платiжне доручення N 2055 вiд 09.04.202 у сумі 1732,79 грн, платiжне доручення N 2050 вiд 09.04.2024 у сумі 1732,79 грн, платiжне доручення N 2234 вiд 16.04.2024 у сумі 7587,45 гривень). 
Згідно з Рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску (Дод.12) N 002201/15-32-24 08/2285618133 вiд 08.05.2024 за період з 03.08.2013 до 16.04.2024 в ІКП платника проведено нарахування на загальну суму 24294,79 грн, у т. ч. штраф у сумі 614,04 грн та пеня у сумі 23680,75 гривень. 
Внаслідок проведених нарахувань та надходжень з єдиного внеску станом на 19.08.2024 заборгованість становить 20829,21 грн (залишок несплаченої пені), у зв`язку з чим прийнято вимогу № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року, яку відповідач вважає правомірною.
24.02.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив.
У відповіді на відзив сторона позивача посилається на те, що відповідно до пунктів 9-11.1, 9-11.2, 9-19, 9-21, 9-22 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (2464-VI), за періоди з 01 березня 2020 по 01 серпня 2023 рр. та з 1 березня 2022 до припинення або скасування воєнного стану платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за цей період підлягає списанню. За періоди з 03.08.2013 до 20.07.2020 позивач сплатив ЄСВ, штраф та пеню 16.04.2024 року та може бути повторно підданий нарахуванню штрафу та пені. 
Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.
З огляду на заявлені позивачем вимоги, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 16.12.1998 року, запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений 21.01.2011 №25270170000004114.
19.08.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за власним рішенням, номер запису 2005270060003004114.
18.09.2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46, якою повідомлено ОСОБА_1 , що станом на 31.08.2024 року заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску становить 20 829, 21 грн. 
Вимогу сформовано відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи податкових органів. 
Сума боргу складається з пені у розмірі 20 829, 21 грн.
У якості доказів надіслання позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46- від 18.09.2024 року відповідач надав до суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення трек №0600969706986. 
Суд зазначає, що згідно наданого відповідачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення трек №0600969706986, спірна вимога була надіслана на адресу: АДРЕСА_3 , та повернута без вручення з довідкою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», проте податковою адресою позивача є адреса: АДРЕСА_1 . 
Отже, відповідач не довів, що позивач дізнався або мав дізнатися про оскаржену вимогу раніше, ніж з дати отримання відповіді від 25.07.2025 № 34047/6/15-32-13-06-06 на адвокатський запит, до якої додано копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року.
Таким чином, суд висновує про дотримання позивачем строку звернення до суду, який обчислюється з 25.07.2025 року, коли позивач отримав спірну вимогу.
Згідно обставин справи, постановою відділу Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.06.2025 року відкрито виконавче провадження №78258095 з примусового виконання Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року, виданої Головним управлінням ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 20 829,21 грн. на користь держави.
З реєстру боржників та матеріалів виконавчого провадження №78258095 позивачу стало відомо про наявність Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року.
21.07.2025 року в інтересах позивача до Головного управління ДПС в Одеській області поданий адвокатський запит щодо виникнення заборгованості у розмірі 20 829,21 грн. 
Листом Головного управління ДПС в Одеській області від 25.07.2025 № 34047/6/15-32-13-06-06 у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 24.07.2025 по платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 20 829,21 гривень, у тому числі пеня за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску (Дод. 12) № 002201/15-32-24-08/ НОМЕР_1 від 08.05.2024.
Не погоджуючись з Вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Вирішуючи спірні відносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Стаття 1 Закону надає визначення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема:
єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Згідно п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Стаття 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає права податкових органів, зокрема, згідно пунктів 6-7 ч. 1 цієї статті, податкові органи мають право: 
застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом;
стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.
Стаття 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає заходи впливу та стягнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженої вимоги), податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.
Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Згідно з ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема:
за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;
за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;
за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.
Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року № 790) затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі – Інструкція №449 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 1-2 розділу VI Інструкції №449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити їх у звітності, що подається платником до податкових органів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.
У разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно пункту 4 розділу VI Інструкції №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІКС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
Податковий орган веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).
В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: 
платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;
вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.
Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.
Сформована в ІКС вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається податковим органом платнику єдиного внеску в паперовій та/або електронній формі.
Сформована вимога про сплату боргу (недоїмки), що підлягає надсиланню у паперовій формі, у день її формування в ІКС друкується у двох примірниках, підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу, скріплюється печаткою податкового органу та один примірник надсилається (вручається) платнику єдиного внеску, другий долучається до справи платника.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.
Платникам єдиного внеску, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті та подали заяву про бажання отримувати документ через електронний кабінет, вимоги про сплату боргу (недоїмки) можуть надсилатися в електронній формі засобами електронного зв`язку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Вимога про сплату боргу (недоїмки), що надсилається в електронній формі у день її формування в ІКС, підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису та кваліфікованої електронної печатки, після чого надсилається в електронний кабінет засобами ІКС з одночасним надісланням платнику єдиного внеску на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання до електронного кабінету.
Інформація про дату і час надсилання та доставки вимоги про сплату боргу (недоїмки) в електронній формі в електронний кабінет з ідентифікацією відправника та отримувача зберігається безстроково і може бути отримана у електронному вигляді, в тому числі у вигляді квитанції про доставку у текстовому форматі.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) в електронній формі вважається належним чином надісланою, якщо її надіслано в електронний кабінет засобами ІКС з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», за умови, якщо отримано квитанцію про доставку вимоги про сплату боргу (недоїмки) в електронний кабінет.
У разі неотримання податковим органом квитанції про доставку вимоги про сплату боргу (недоїмки) в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня її надіслання така вимога у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається платнику єдиного внеску у порядку, визначеному абзацом одинадцятим цього пункту для надіслання вимоги про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі.
При цьому строк доставки вимоги про сплату боргу (недоїмки) в електронній формі в електронний кабінет не зараховується до строку надіслання такої вимоги.
На вимогу платника, який отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) в електронній формі, податковий орган надає таку вимогу у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) від платника єдиного внеску.
Дата надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) проставляється:
службовою (посадовою) особою юридичної особи, фізичною особою або їх законним чи уповноваженим представником - у разі вручення вимоги у паперовій формі під підпис. Проставляється на обох примірниках вимоги;
працівником структурного підрозділу, до функцій якого належить стягнення недоїмки, після отримання від працівника структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або посадової (службової) особи, якій надані повноваження на виконання такої функції, повідомлення про вручення поштового відправлення (повернення поштового відправлення із зазначенням причин невручення) - у разі надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до другого примірника вимоги про сплату боргу (недоїмки);
ІКС - у разі надсилання вимоги в електронній формі до електронного кабінету. Проставляється в електронному документі.
Датою вручення платнику єдиного внеску вимоги про сплату боргу (недоїмки) в електронній формі є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки вимоги платнику єдиного внеску. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Після надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику другий примірник такої вимоги з відміткою про вручення підшивається до справи платника та:
якщо вимога податкового органу скасовується чи змінюється судом, підшивається і примірник (копія) рішення суду до справи платника поряд з другим примірником вимоги, щодо якої відбувся судовий розгляд;
у разі списання боргу (недоїмки) у випадках, визначених статтею 25 або іншими положеннями Закону, підшивається і копія рішення про списання.
Згідно пункту 5 розділу VI Інструкції №449, протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.
У разі незгоди з розрахунком податкового органу суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.
Предметом спору у зазначеній справі є правомірність формування відповідачем Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року на суму пені 20 829,21 грн. 
Згідно пункту 5 розділу VII Інструкції №449, на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.
Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.
Документи, які є підставою для нарахування пені:
документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк його сплати,- звіт платника, що містить відомості про суми нарахованого єдиного внеску (з додатним значенням);
вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком;
рішення суду.
У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону, зобов`язані самостійно обчислити ці внески, і сплатити їх з нарахуванням пені.
Самостійно обчислені внески та сума самостійно розрахованої пені відображаються у звітності, що містить відомості про суми нарахованого єдиного внеску.
Згідно пункту 10 розділу VII Інструкції №449, рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів є виконавчим документом.
З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Головного управління ДПС в Одеській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 002201/15-32-24-08/2285618133 від 08.05.2024 року, позивачу нараховано штраф у розмірі 614,04 грн. та пеню у розмірі 23680, 75 грн. за період з 03.08.2013 по 16.04.2024 рр.
Також судом встановлено, що на виконанні у відділі Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №69827169 з примусового виконання Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 15.10.2020 року, виданої Головним управлінням ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 боргу (недоїмки) в розмірі 7587,45 грн. в дохід держави.
Постановою від 16.04.2024 року виконавче провадження №69827169 з примусового виконання Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 15.10.2020 року, виданої Головним управлінням ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 боргу (недоїмки) в розмірі 7587,45 грн. в дохід держави, – закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що після повної сплати 16.04.2024 єдиного внеску, штрафу та пені за періоди з 03.08.2013 до 20.07.2020, у відповідача не було правових підстав для нарахування позивачу пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. За період з 03.08.2013 до 20.07.2020 позивач вже був підданий штрафним санкціям та пені. За період з 21.07.2020 до 16.04.2024 позивач не може бути підданий штрафним санкціям та пені на підставі прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (2464-VI).
Суд зазначає, що наведені доводи позивача підтверджуються частково. 
Так, відповідачем надано до суду:
рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 0002751701 від 06.03.2014 року, яким позивачу нараховано пеню у розмірі 143,00 грн. за період з 05.08.2013 по 25.12.2013 рр.;
рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 0015761300 від 11.04.2016 року, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 50,00 грн. та пеню у розмірі 115,00 грн. за період з 03.08.2013 по 20.03.2014 рр.
рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 002201/15-32-24-08/2285618133 від 08.05.2024 року, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 614,04 грн. та пеню у розмірі 23680, 75 грн. за період з 03.08.2013 по 16.04.2024 рр.
Відповідач пояснював, що згідно з даними інформаційної системи з єдиного внеску протягом 2013-2019 рр. у платника рахувалась заборгованість по ЄСВ.
На кінець 2019 року сума заборгованості становила 33087,65 грн, у т.ч. недоїмка 32829,65 грн та залишок несплаченої пені 258,00 гривень.
У 2020 в інтегрованій картці платника за технологічним кодом 71040000 в автоматичному режимі проведено нарахування єдиного внеску у сумі 5871,36 грн, в т. ч.: за 4 квартал 2019 в сумі 2754,18 грн термін сплати 20.01.2020; за 1 квартал 2020 в сумі 2078,12 грн термін сплати 21.04.2020; за 2 квартал 2020 в сумі 1039,06 грн термін сплати 20.07.2020. 
Згідно з Рішенням про списання заборгованості з єдиного внеску на підставі п.9-15 р. VIII ЗУ від 08.07.2010 № 2464 (ЗУ від 13.05.2020 № 592-ІХ) N 216398-52 вiд 14.09.2020 в ІКП платника проведено списання основного платежу у сумі 31371,56 гривень. 
Враховуючи вищевказане, при відсутності надходжень, станом на 2020 року сума заборгованості становила 7587,45 грн., у т.ч. недоїмка 7239,45 грн. (32829,65 + 5871,36 - 31371,56) та залишок несплаченої пені 258,00 гривень.
15.10.2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46 на суму недоїмки 7239,45 грн. та пені 258,00 грн. 
Як встановлено судом, виконавче провадження №69827169 з примусового виконання Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 15.10.2020 року, закінчене постановою від 16.04.2024 року у зв`язку з фактичним виконанням.
Згідно з Рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску №002201/15-32-24-08/2285618133 вiд 08.05.2024, за період з 03.08.2013 до 16.04.2024 в ІКП платника проведено нарахування на загальну суму 24294,79 грн., у т. ч. штраф у сумі 614,04 грн. та пеня у сумі 23680,75 грн.
Внаслідок проведених нарахувань та надходжень з єдиного внеску станом на 19.08.2024 заборгованість становить 20829,21 грн. (залишок несплаченої пені), у зв`язку з чим прийнято вимогу № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року, яку відповідач вважає правомірною.
Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд дійшов наступного. 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на всій території України карантин, який продовжувався до 30.06.2023.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №533-IX від 17.03.2020 доповнено розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2464-VI пунктами 9-10 - 9-12 (до яких надалі вносилися зміни Законами України від 30.03.2020 №540-IX та від 13.05.2022 № 591-IX).
Так, п.9-11.1 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що тимчасово штрафні санкції, визначені частиною 11 статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19): несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску; неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів); несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів.
Відповідно до п.9-11.2 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2464-VI протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.
Таким чином, пеня у період з 01.03.2020 і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не нараховується.
Крім того, Законом України №3219 внесено зміни до Закону України №2464-VI, зокрема, викладено у новій редакції пункти 9-21 -9-22 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення».
Так, п.9-21 визначено, що тимчасово, за порушення вчинені у період з початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, до 01 серпня 2023 року, штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються.
Згідно п.9-22 тимчасово, на період з початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, до 01 серпня 2023 року платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за цей період підлягає списанню.
Таким чином, враховуючи Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-1, яким визначено, що воєнний стан в Україні введено із 05год.30хв. 24.02.2022, а також з урахуванням положень п.п.9-21, 9-22 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI, кінцеву дату незастосування контролюючим органом штрафних санкцій та пені визначено 01.08.2023.
Отже, у період з 01.03.2020 по 01.08.2023 штрафні санкції, визначені ч.11 ст.25 Закону №2464, не застосовуються, пеня платникам єдиного внеску не нараховується, а нарахована пеня за цей період підлягає списанню.
На підставі наведеного, контролюючі органи застосовують штрафні санкції, визначені ч.1 ст.25 Закону України №2464, та пеню за порушення, вчинені у період до 01.03.2020 та починаючи з 01.08.2023.
Згідно з Рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 002201/15-32-24 08/2285618133 вiд 08.05.2024, позивачу нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 03.08.2013 до 16.04.2024 рр.
Суд зазначає, що позивачу пеня за період з 03.08.2013 по 20.03.2014 рр. вже була нарахована згідно рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 0002751701 від 06.03.2014 року та № 0015761300 від 11.04.2016 року. Загальна сума пені 258, 00 грн. 
На вказану суму пені була складена Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46 від 15.10.2020 року (недоїмка 7239,45 грн. та пеня 258,00 грн.).
При цьому, виконавче провадження №69827169 з примусового виконання Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 15.10.2020 року закінчене постановою від 16.04.2024 року у зв`язку з фактичним виконанням.
Отже, пеня за період з 03.08.2013 по 20.03.2014 рр. нарахована відповідачем повторно, що є протиправним.
За період з 01.03.2020 по 01.08.2023 пеня не нараховується, у зв`язку з карантином та воєнним станом, відповідно до пунктів 9-11.1, 9-11.2, 9-21, 9-22 розд.VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464.
Наведені висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16.03.2023 по справі №480/5678/21.
Щодо періоду з 21.03.2014 по 29.02.2020 рр. та з 02.08.2023 по 16.04.2024 рр. заборон нарахування пені у відповідача не було.
Разом із тим, суд враховує висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 28.03.2023 по справі №260/433/19, де зазначено, що встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій. Разом з тим, рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому. Надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом, суд не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни чи визначення суми податкового зобов`язання. Суд, виключно, досліджує прийняті рішення суб`єкта владних повноважень на предмет їх відповідності закону.
Суд зазначає, що наведений відповідачем розрахунок пені не дає можливості виокремити суму нарахованої позивачу пені за період з 21.03.2014 по 29.02.2020 та з 02.08.2023 по 16.04.2024 рр., що позбавляє можливості встановити/виокремити точні суми пені, застосування/нарахування яких є правомірним.
На підстави викладеного, суд дійшов висновку про скасування у повному обсязі Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі"Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вимогами ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити. 
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 1064,96 грн., де 1064,96 грн. - ставка судового збору сплачена позивачем за звернення до суду із цим позовом з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки позов поданий в електронній формі. 
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України, 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; код ЄДРПОУ 44069166) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф-46-У від 18.09.2024 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 коп.). 
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук