УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

17 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №520/18046/25
адміністративне провадження №К/990/5654/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року
у справі №520/18046/25
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:

- визнати протиправними рішення відповідача, Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 21 березня 2025 року №26/в засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у частині повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання з метою надання документів (рішення суду), якими встановлено факт перебування на утриманні загиблого відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що дають право на отримання одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , матері загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, в 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 21 березня 2025 року №26/в про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з прийняттям за наслідками такого розгляду відповідного рішення, з урахуванням висновків суду в даній справі.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, Міністерство оборони України 09 лютого 2026 року звернулося через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку скаржник зазначає, що копія постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року отримана ним 07 січня 2026 року о 17:15.

Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2026 року касаційну скаргу Міністерства оборони України залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені у касаційній скарзі підстави пропуску строку визнані судом неповажними; статті 330 КАС України у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду документ про сплату судового збору.

У межах строку для усунення недоліків касаційної скарги Міністерство оборони України звернулося до Суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та документом про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Судом також перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

На обґрунтування поважності підстав пропуску строку скаржник зазначає, що копія постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року надійшла в електронний кабінет Міністерства оборони України через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» 07 січня 2026 року, що підтверджується карткою руху документа.

Таким чином, скаржник вважає наведені підстави пропуску строку поважними, оскільки касаційну скаргу подано в межах тридцятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови.

Надаючи оцінку наведеним відповідачем доводам щодо поважності підстав пропуску строку Судом з`ясовано наступне.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року була ухвалена в порядку письмового провадження та набрала законної сили з моменту її прийняття.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 06 лютого 2026 року, в той час, як касаційну скаргу до Верховного Суду заявником подано 09 лютого 2026 року, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

Відповідно до наданої відповідачем картки руху документа, електронна копія постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року надійшла в електронний кабінет Міністерства оборони України 07 січня 2026 року о 17:15.

Абзацом другим частини шостої статті 251 КАС України передбачено, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

За таких обставин постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року вважається належним чином врученою уповноваженому представнику Міністерства оборони України 08 січня 2026 року.

Згідно з частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини шостої статті 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Застосовуючи вищенаведені положення процесуального закону колегія суддів встановила, що 07 лютого 2026 року (останній день, на який припадає вчинення процесуальної дії) був вихідним днем, наступним робочим днем для вчинення процесуальної дії є саме 09 лютого 2026 року.

Враховуючи викладене, а також положення вимог частини другої статті 329 КАС України, згідно з якими учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, Суд вважає, що підстави пропуску Міністерством оборони України строку на касаційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Таким чином, Міністерством оборони України усунуто недоліки, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу; суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення пункту «б» частини першої статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ), стаття 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та порушили положення статей 73, 75, 76, 77, 90 КАС України.

Скаржник вказує на неврахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі №640/14940/19, згідно з яким сам факт встановлення стану алкогольного сп`яніння військовослужбовця в момент події є самостійною та достатньою підставою для відмови у виплаті допомоги згідно з пунктом «б» частини першої статті 16-4 Закону №2011-XII. Суд апеляційної інстанції безпідставно вимагав від органу влади доведення прямого причинно-наслідкового зв`язку між сп`янінням та смертю від ворожого обстрілу.

Також скаржником зазначено про неврахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 березня 2024 року у справі №120/13997/21-а, у якій зазначено, що відомості, зазначені у довідці про причини та обставини смерті, зокрема про стан алкогольного сп`яніння, мають вирішальне значення для органу, що призначає допомогу. Суд підкреслив обов`язок Комісії перевірити наявність обставин, що виключають виплату. 

Водночас у справі №520/18046/25, рішення у якій пропонується переглянути в касаційному порядку, Комісія Міністерства оборони України виконала цей обов`язок, спираючись на довідку судово-медичної експертизи, однак суди нівелювали значення цього документу.

Мотивом скарги також є порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо оцінки доказів. Скаржник стверджує, що суди надали перевагу свідченням очевидців, які стверджували про вживання алкоголю як «знеболювального» вже після поранення, при цьому повністю ігноруючи науково обґрунтовані дані судово-медичної експертизи (вміст алкоголю 1,87 проміле у м`язах), які технічно та фізіологічно спростовують можливість такого швидкого потрапляння спирту в тканини при масивній крововтраті.

Додатково скаржник наголошує, що суди фактично звільнили позивача від обов`язку доказування права на отримання допомоги, переклавши на Міністерство оборони України обов`язок спростування тверджень позивача, що суперечить принципам адміністративного судочинства та правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №520/6976/2020.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України просить Верховного Суду скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень пункту «б» частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, стаття 172-20 КУпАП, перевірки дотримання положень статті 242 КАС України та необхідності урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18 серпня 2022 року у справі №640/14940/19, від 13 вересня 2023 року у справі №520/6976/2020, від 18 березня 2024 року у справі №120/13997/21-а.

Верховний Суд також вважає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначені положення процесуального закону, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі №520/18046/25, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати поважними наведені Міністерством оборони України підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі №520/18046/25.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі №520/18046/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

3. Витребувати з Харківського окружного адміністративного суду справу №520/18046/25.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі №520/18046/25.

7. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа