ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2026 р. 	Справа № 480/191/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 (головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко) по справі № 480/191/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018-2019 роках, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, компенсація за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а також компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки.
Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обчислення вказаних виплат індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та прийняти рішення яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що за своєю сутністю допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, грошова компенсація за невикористані основної щорічної відпустки має разовий характер виплати, зокрема, виплачується на підставі рапорту військовослужбовця один раз на рік.
Відтак, на думку апелянта, твердження позивача про те, що допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, грошова компенсація за невикористані основної щорічної відпустки, повинна обраховуватись із грошового забезпечення з урахуванням його індексації є помилковим, оскільки зазначені одноразові додаткові види грошового забезпечення обраховуються згідно з положень Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка затверджена наказом МВС від 25.06.2018 № 558 та не підлягають індексації.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 до 01.08.2019, звільнений та з військової служби та виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2019 № 220-ОС (а.с.13).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 у справі № 480/598/23, зокрема зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2019 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На виконання рішення суду позивачу виплачено індексацію у розмірі 75 096,48 грн., що підтверджується розрахунковим листом за грудень 2023 року (а.с. 7).
Позивачу також виплачено грошову допомогу на оздоровлення квітні 2018 року у розмірі 8611,50 грн., у серпні 2019 року - у розмірі 11732,50 грн, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у серпні 2019 року у розмірі 140 790,00 грн., компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки у серпні 2019 року у розмірі 7821,67 грн., що вбачається з копій особових карток грошового забезпечення позивача за 2018-2019 роки (а.с. 17-18) .
Крім того, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 480/5782/21 ОСОБА_1 29.10.2021 виплачено компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 у розмірі 13 875,06 грн. (а.с. 12).
Поряд з цим, оскільки індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.08.2019 виплачена на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 у справі № 480/598/23 лише у 2023 році, відтак остання не включалася до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислювалися спірні виплати.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування при обчисленні грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.08.2019 виплачена на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 у справі № 480/598/23 лише у 2023 році, відтак остання не включалася до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислювалися спірні виплати. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Спірним питанням в цій справі правомірність бездіяльності відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а також компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Так, ч.2 ст. 9 Закону України № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Інструкція № 260), пунктом 38.6 якої передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.6 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
Пунктом 30.1 Інструкції № 260 установлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 30.3 цієї Інструкції розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відповідно до п. 33.1 Інструкції № 260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до розділу І Порядку № 260 «Загальні положення», а саме пункту 4 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає:
- посадовий оклад;
- оклад за військовим званням;
- надбавку за вислугу років;
- підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;
- надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;
- доплати за науковий ступінь та за вчене звання;
- премію;
- морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;
- одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;
- інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
Пунктом 14 розділу 1 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Пунктом 14 розділу 1 Порядку № 260 передбачено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до розділу XXIII Порядку № 260 «Виплата грошової допомоги для оздоровлення», а саме пункту 6 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відповідно до розділу XXXI Порядку № 260 «Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби», а саме п. 6 передбачено, що розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.
За визначенням статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів вважає, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку вказаних виплат призвело б до знецінення як грошового забезпечення, так і самої допомоги на оздоровлення та компенсації.
Судом встановлено, що відповідачем нараховано та виплачено позивачу суму індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2019 року (а.с. 7). 
Сума яка нараховувалася відповідачем та виплачувалася позивачу як грошова допомога на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, компенсація за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки розраховувалася без врахування індексації, яка є складовою грошового забезпечення, за період з 01.03.2018 по 01.08.2019, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Таким чином, в період проходження військової служби позивачу не нараховувалася та не виплачувалася в належному розмірі сума індексації грошового забезпечення, що встановлено в межах справи № 480/598/23.
Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання рішення суду від 05.06.2023 по справі № 480/598/23 відповідачем здійснено перерахунок та виплачено позивачу суму індексації 27.12.2023 в розмірі 73 970, 03 грн. (а.с. 7, 10).
Натомість, перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а також компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки відповідачем не проведено.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а також компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки належна сума індексації не була врахована, як розрахункова величина в належному розмірі.
Оскільки, у даному випадку виплата позивачу індексації грошового забезпечення мала щомісячний характер та враховуючи її особливу правову природу, відповідач мав її врахувати при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а також компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.
Доводи апеляційної скарги, що грошова допомога на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, грошова компенсація за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а також компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки є разовими виплатами, не мають постійного характеру, а тому не підлягають індексації є помилковими, оскільки спірним в межах цієї справи є правильність розрахунку вказаних вище виплат, а не індексація на виплачені суми. 
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, компенсація за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а також компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки та зобов`язання НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обчислення вказаних виплат індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 по справі № 480/191/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова