ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/385/26 
провадження № 3/0285/411/26 
17 лютого 2026 року м. Звягель
Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., 
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов
від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області
за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянки України, уродженки с Зірне Березнівського району Рівненської області
яка проживає в АДРЕСА_1 , – 
ВСТАНОВИЛА:
Згідно адміністративного протоколу, який надійшов до суду 26.01.2026, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення в галузі торгівлі за наступних обставин. 
Так, 12.01.2026 о 12:20 год. ОСОБА_1 в магазині «Продукти» по вул. Дружби, 138 м. Звягель здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами марки «BOND» без марок акцизного податку за ціною 85 грн за пачку, чим порушила ч.9 ст.65 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, 17.02.2026 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі.
Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.
Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.
Також відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Перевіривши надані поліцейським докази, проаналізувавши їх та надавши їм відповідну правову оцінку, суд не погоджується із такою правовою кваліфікацією дій ОСОБА_1 .
Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).
У підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №467878 від 21.01.2026, було додано копію пояснень самої ОСОБА_1 , копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, відповідно до якої вона зареєстрована як ФОП, витяг з Єдиного реєстру ліцензіатів, відповідно до якого ОСОБА_1 має ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами з 01.05.2025 та фотосвітлину з тютюновими виробами.
Склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, утворює роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. 
Роздрібна торгівля тютюновими виробами – це діяльність з продажу тютюнових виробів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків. 
Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.
У наданому протоколі наведена констатація абстрактного факту порушення правил торгівлі тютюновими виробами, а саме їх продаж без марок акцизного податку. Однак, жодних доказів на підтвердження факту продажу ОСОБА_1 в день та час, вказаний в протоколі, до матеріалів справи не долучено, особу ймовірного покупця не встановлено та не відібрано в нього пояснення.
Так, протокол є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, зазначені у протоколі, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Відтак, протокол не є доказом вини особи у вчиненні порушення.
Такий формальний та спрощений підхід при оформленні матеріалів є абсолютно неприпустимим, а обвинувачення слід визнавати неконкретним, таким, що порушує право особи на захист. 
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали свої справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
У практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначалося, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.
Недоведеність вини особи, відповідно до ст.9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.
У цій справі не дотримано двох основних вимог судочинства: (1) вина особи має бути доведена поза розумним сумнівом; (2) будь-які сумніви в надійності доказів мають тлумачитися на користь особи, а не обвинувачення (принцип in dubio pro reo).
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).
Резюмуючи викладене та беручи до уваги приписи ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що у справі відсутні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, тому справу слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, –
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч.1 ст.156 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин