ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/380/26 Справа № 203/6189/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю.М. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.Дніпра від 21 жовтня 2024 року, відносно: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю в залі суду - Яременка Є.І. 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, 14.08.2025 о 15.00 годині в м. Дніпро, по вул.М.Драгоманова, 23 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження в закладі охорони здоров`я КП «ДБКЛПД» ДОР у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- відсутні докази керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;
- відповідно до відеозапису відсутні наголошення інспектором та іншими членами патрульної поліції щодо наявності ознак сп`яніння та повідомлення водія про виявлення у останнього ознак сп`яніння;
- суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідно до протоколу було додано п`ять відеозаписів, а в матеріалам справи наявні тільки два відеозаписи;
- суд не витребував докази про здійснення відеозаписів на боді камеру БК №471451, БК473955, БК№471493 ;
- суд першої інстанції не прийняв до уваги клопотання про допит свідків;
- поліцейські не запропонували пройти огляд на місці із застосуванням технічних засобів;
- не відмовлявся пройти огляд в медичному закладі.
Вимоги клопотання щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до матеріалів справи  ОСОБА_1  вперше звернувся з апеляційною скаргою 18.11.2025 року, 01.12.2025 року апеляційним судом було повернуто апеляційну скаргу, так як постанова суду першої інстанції була прийнята 21.10.2025 року, а апеляційна скарга подана 18.11.2025 року, тобто після закінчення строку оскарженні постанови суду та  ОСОБА_1 не заявляв клопотання про поновлення строку, 04.12.2025 року  ОСОБА_1  повторно звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження. 
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,-  ОСОБА_1  просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 423103 від 14 серпня 2025 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі; рапортом інспектора поліції від 14.08.2025 року, відповідно до якого, було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та який відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Доводи про те, що він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення саме  ОСОБА_1  керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. 
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, не заслуговують на увагу з огляду на таке. 
Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У цьому разі проходження огляду на місці не передбачено, а тому огляд на місці  ОСОБА_1  не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, а тому доводи в апеляційній скарзі, що поліцейські не запропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу,- не заслуговують на увагу. 
Твердження про те, що відповідно до відеозапису відсутні наголошення інспектором та іншими членами патрульної поліції, щодо наявності ознак сп`яніння та повідомлення водія про виявлення у останнього ознак сп`яніння, не є слушними, оскільки відповідно до відеозапису місця події (17:00) працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про ознаки сп`яніння.
Доводи про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідно до протоколу було додано п`ять відеозаписів, а в матеріалам справи наявні тільки два відеозаписи та те, що суд не витребував докази про здійснення відеозаписів на боді камеру БК №471451, БК473955, БК№471493, є безпідставними, оскільки відповідно до до положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність правопорушення.
Відеозапис події, який міститься у матеріалах справи отримано у встановленому законом порядку, він містить послідовне зображення розвитку подій, не має ознак технічного втручання, що могло б вплинути на його зміст та узгоджується з іншими матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги клопотання про допит свідків, не є слушними, оскільки наявні докази у їх сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому те, що не було допитано свідків не свідчить про неповноту судового розгляду.
Твердження про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд в медичному закладі, є безпідставними, оскільки відповідно до відеозапису місця події (17:36), ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі.
Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, накладене на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  строк апеляційного оскарження постанови Центрального районного суду м.Дніпра від 21 жовтня 2024 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.Дніпра від 21 жовтня 2024 року -  залишити без задоволення.
Постанову  Центрального районного суду м.Дніпра від 21 жовтня 2024 року, якого визнано  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста