Справа № 309/3628/25
Провадження № 2/309/1337/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області 
у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В. 
за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
В С Т А Н О В И В:
Позивач, посилаючись на те, що:
-02.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір №100691617 про споживчий кредит;
-таким чином на підставі платіжного документу ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000грн.00коп.;
-відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин;
-08.07.2021 між Первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір про відступлення права вимоги №04Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за Кредитним договором №100691617 від 02.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»;
-таким чином до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №100691617 від 02.04.2021;
-звернувся до суду з позовом та просить: стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №100691617 від 02.04.2021 у розмірі 22250грн.00коп. та судовий збір у розмірі 2422грн.40коп. 
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві /а.с.1-12/ та заяві /а.с.77-80/ позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу в відсутність представника позивача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.76/, відзиву на позовну заяву не надав. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило.
Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження по справі тощо/ у справі не проводилися.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність представника позивача та відповідачки, без фіксування судового процесу.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 
02.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір №100691617 про споживчий кредит, згідно з яким ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в сумі 5000грн.00коп. строком на 15 днів з 02.04.2021 по 17.04.2021. Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього Договору /а.с.34-42/.
Сторони погодили, що процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: 2250.00 грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору, який був підписаний з використанням електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором. Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, який містив інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту /а.с.43-44/.
Кредитні кошти надано відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування (утримання) у розмірі 5000грн.00коп. на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням 26416449 від 02.04.2021 /а.с.45/.
Згідно з даними розрахунку заборгованості ОСОБА_1 не здійснював сплату заборгованості за договором /а.с.17-18/.
На підставі договору факторингу №04Т від 08.07.2021 ТОВ «МІЛОАН» за плату відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги, зазначені в реєстрі боржників, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» зобов`язалося їх прийняти /а.с.19-33/.
Як вбачається із витягу з додатку до договору факторингу №04Т від 08.07.2021 - позивач набув право вимоги також за Договором до відповідача.
По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування.
Згідно зі ст.526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Положеннями частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
У відповідності з ст.610-612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Згідно статті 1078 ЦК України: предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором, відповідачем не виконані.
Заборгованість ОСОБА_1 станом на 19.08.2025 (витяг з Додатку до договору факторингу №04Т від 08.07.2021 /а.с.16/ складає: 22250грн.00коп. /в т.ч.: 5000грн.00коп. -заборгованість за тілом кредиту, 17250грн.00коп. - заборгованість по відсоткам/ та підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.76-81 ЦПК України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Щодо вимоги представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді сплаченого судового збору суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору по справі у сумі 2422грн.40коп. підлягають стягненню з відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-284, 287-289, 354-355 ЦПК України, ст.509, 526, 610-612, 626, 639, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» /місце знаходження: 04112, м.Київ, вулиця Авіаконструктора І.Сікорського, №8; ЄДРПОУ: 42649746/ до ОСОБА_1 /місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 / про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №100691617 від 02.04.2021 у розмірі 22250грн.00коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422грн.40коп..
Повне судове рішення складено 30 січня 2026 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя Хустського 
районного суду:  О.В.Лук`янова