Справа №534/2394/25
Провадження №2/534/1501/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Горішні Плавні
Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Малюк Марина Вікторівна, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

(1) Стислий виклад позиції позивача 
1. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі також - позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (надалі також - відповідач) заборгованість за договором №73417992 в розмірі 16 260,40 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00грн.
2. На обґрунтування вимог зазначає, що 10.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №73417992, на підставі якого відповідач отримав грошову позику в сумі 10 000,00 грн строком на 14 днів, з 10.10.2024 по 23.10.2024. 
3. Раніше, зокрема 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №14/06/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Вказує, що відповідно до реєстру боржників №44 від 21.02.2025 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16 260,40 грн, з яких: 10000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 400,40 грн - сума заборгованості за відсотками, 4 860,00 грн – сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою, 1 000,00 грн – комісія за надання позики.
4. Відповідач правом на відзив на позовну заяву не скористався. 
(2) Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи
5. 05.01.2026 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін. 
6. У відповідності до вимог частини 5, 6 статті 272 ЦПК України ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано сторонам, зокрема, відповідачеві за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
7. Поштове повідомлення повернулося на адресу суду з відміткою адресат (відповідач) відсутній. Відмітку про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання проставлено 05.02.2026.
8. Тож, відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі (пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України), є обізнаним про судовий розгляд цієї справи, але відзив на позовну заяву не подав.
9. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності її учасників, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. 
10. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в ній матеріалами.
(3) Фактичні обставини, встановлені Судом
11. Суд дослідив докази у справі та встановив, що: 10.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (згідно з договором – позикодавець) та відповідачем  укладено електронний договір позики №73417992. Договір підписаний електронним підписом, одноразовим ідентифікатором.
12. За цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту за комісію за надання кредиту (пункт 2.1 Договору).
13. Сума кредиту 10 000,00 грн (пункт 2.2.1 Договору).
14. Строк кредитування 14 днів (пункт 2.2.2 Договору).
15. Процентна ставка/день 0,286% (фіксована).
16. Згідно пункту 2.2.4 Договору, комісія за надання кредиту 10,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 000,00 грн).
17. Дата надання кредиту 10.10.2024; дата повернення кредиту 23.10.2024; денна процентна ставка/день 1,00%; проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) 2,70%; пеня %/день (не застосовується в період карантину) – 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 3864,07%; орієнтовна загальна вартість позики, у грн – 11 400,40 грн.
18. У розділі 12 «Юридичні адреси та реквізити сторін» зазначено інформацію стосовно позичальника, зокрема, номер електронного засобу НОМЕР_1 .
19. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором від 10.10.2024 №73417992 загальна заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає 16 260,40 грн, з яких: 
-10000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 
- 400,40 грн - сума заборгованості за відсотками, 
- 4 860,00 грн – сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою, 
- 1 000,00 грн – комісія за надання позики.
20. Відомості про перерахування позикодавцем - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачеві коштів, передбачених договором позики, у матеріалах справи відсутні.
21. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (за договором – клієнт) та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (за позовом – позивач, за договором - фактор) був укладений договір факторингу №14/06/21, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (пункт 1.1 договору позики).
22. Умовами договору факторингу не передбачено передачі фактору права вимоги за зобов`язаннями, що можуть виникнути у клієнта колись у майбутньому.
(3) Норми права.
23. З огляду на предмет спору, суд має вирішити питання, по-перше, укладення договору позики між позикодавцем та відповідачем, тобто реальності права вимоги, по-друге, стосовно переходу права вимоги до позивача за договором факторингу та наявності підстав стягнення заборгованості. До спірних правовідносин належать застосуванню норми глави 71 ЦК України (щодо основного договору) та глави 73 ЦК України щодо заміни кредитора у зобов`язанні за договором факторингу.
24. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
25. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частина 1 статті 1046 ЦК України).
26. Реальним (від латинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.
27. Отже договір позики є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту передання позичальникові грошей.
28. Тому обов`язковою умовою укладення договору позики між його сторонами має бути доведення факту передання позикодавцем відповідачеві грошових коштів, що є предметом відповідного договору, доданого до позову. 
29. З огляду на предмет доказування для позивача, зокрема факту реальності вимоги, тобто перерахування первісним кредитором - позикодавцем грошової позики, ураховуючи вимогу про допустимість та належність доказів суд зауважує, що означений факт може бути підтверджений первинними документами, які містять обов`язкові реквізити (найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, назву документа, дату і місце його складання, зміст та обсяг операції, одиницю її вимірювання, підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу – ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)).
30. Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухобліку є: Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV; положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.
31. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
32. Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
33. Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
34. Однією з правових підстав заміни кредитора у зобов`язанні є заміна за договором факторингу.
35. Зокрема, згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
36. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
37. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
38. Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
39. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
(4) Оцінка Суду
40. Суд, застосував означені норми права, оцінив наявні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку їх у сукупності, дійшов таких висновків.
41. 10.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №73417992, згідно з яким позикодавець зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 10 000,00 грн шляхом перерахування коштів на №рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 (див пункти 11,18 цього рішення) .
42. Матеріали справи не містять доказів безготівкового перерахування грошових коштів позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачеві за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , вказаної в договорі. 
43. Підписання відповідачем договору №73417992 не підтверджує надання йому грошових коштів, оскільки будь-які відомості про це кредитний договір не містять. Умовами кредитного договору встановлені чіткі вимоги щодо порядку виконання позикодавцем обов`язку з надання грошових коштів відповідачу, перерахування суми позики в безготівковій формі.
44. Позивачем пред`явлено позов, предметом якого є вимоги останнього до відповідача про стягнення заборгованості, зокрема за договором позики від 10.10.2024 №73417992. 
45. Однак суд доходить висновку про безпідставність цих вимог з огляду на недоведеність позивачем факту надання позикодавцем відповідачеві позики.
46. У постанові від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18 Верховний Суд зазначив, що наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано.
47. Належними доказами, які можуть підтвердити наявність кредитної заборгованості та її розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені згідно з нормами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
48. У пункті 51 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75, зазначено, що первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі реквізити:
1)назву документа (форми);
2)дату складання;
3)найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи , який/яка склав/склала документ/від імені якої складений документ;
4)зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиниці її виміру;
5)посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення;
6)особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу – ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)).
49. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть біти підставою для бухгалтерського обліку.
50. Це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
51. До того ж суд наголошує, що особа/позивач звернувся за захистом права, яке йому не належить, з огляду на таке. 
52. Договір позики, про стягнення боргу за яким позивачем заявлено вимогу, укладений в жовтні 2024 року.
53. Договір факторингу, на який позивач посилається як на підставу переходу права вимоги, був укладений ще в червні 2021 року, тобто за три роки до укладення договору позики із відповідачем. 
54. Аналіз договору факторингу свідчить, що за його умовами підлягають передачі права вимоги за зобов`язаннями, строк виконання яких настав. Цей договір не передбачає передачі права вимоги за зобов`язаннями, що можуть виникнути в майбутньому, зокрема, за договором позики від 10.10.2024 №73417992 (див пункт 21 цього рішення).
55. Отже, позивачем також не доведено переходу до нього права вимоги за договором позики від 10.10.2024 №73417992. 
56. За наведених обставин, позивачем не виконано процесуального обов`язку стосовно доведення обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
57. У своїй заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про подання та/або витребування додаткових доказів та інших документів, не подавав.
58. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (частина 4 статті 12 ЦПК України).
59. З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений статтею 13 ЦПК України, суд не може з власної ініціативи збирати докази у справі.
60. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
61. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
62. Зважаючи на викладене, суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованості вимог до відповідача за зобов`язаннями на підставі договору №73417992 від 10.10.2024. Тож, у задоволенні позову слід відмовити.
63. Керуючись ст ст. 12, 81, 89, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. 
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
3. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне найменування позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, адреса: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30.
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Марина МАЛЮК