РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/22044/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник адвокат Лук`янчук В.С., 
відповідача: представник не прибув, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
 	Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 	
до	Головного управління ДПС у Рівненській області 	
 	про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -	

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся з позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач) та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.08.2025 №15463/1700240522, №15464/1700240522, №15465/1700240522, №15466/1700240522, якими збільшено грошові зобов`язання по податку на додану вартість та зменшено розмір від`ємного значення ПДВ.
Обґрунтовуючи позов, ФОП ОСОБА_1 вказує, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Рівненській області № 1931-п від 07.07.2025 перевірку слід було провести щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з ПДВ, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах. Тому перевірка мала стосуватися дотримання податкового законодавства: 
1) при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з ПДВ, тобто правильності заповнення податкової декларації і формування зазначених в ній даних по рядках 1.1, 3, 9, 10.1, 17, що включає в себе порівняння вказаних в декларації даних з даними ЄРПН виключно за травень 2025 року, та належне перенесення суми ПДВ до рядка 16.1 і 16 від`ємного значення з рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду, крім того правильність визначення по рядку 19 суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) та перенесення її до рядка 20 після порівняння суми від`ємного значення із сумою вказаною в додатковій клітинці рядка 19.1; 
2) при декларуванні від`ємного значення з ПДВ, заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах, зокрема, суми, вказаної по рядку 20.2 податкової декларації з ПДВ за травень 2025 року, тобто перевірці підлягала сума, задекларована до бюджетного відшкодування у декларації за поточний звітний (податковий) період, фактично сплачена ФОП ОСОБА_1 як отримувачем товарів/послуг у звітному та попередніх податкових періодах конкретним постачальникам товарів/послуг, зазначеним у рядках 1, 2, 3 графи 9 додатку 2 до податкової декларації, а саме суми ПДВ 3308,04 грн в серпні 2023 року, 15523,77 грн в грудні 2023 року,7094,17 грн в січні 2024 року.
Таким чином, позивач вважає, що перевірка не повинна була проводитись за період з серпня 2023 року про травень 2025 року, а лише виключно за травень 2025 року, та повинна була опосередковано стосуватись тих звітних (податкових) періодів, із сум яких було сформовано від`ємне значення рядка 20.2 Декларації з ПДВ за травень 2025 року, і лише в частині факту оплати ФОП ОСОБА_1 як отримувачем товарів/послуг конкретним постачальникам товарів, зазначеним в рядках 1,2, 3 графи 9 додатку 2 до податкової декларації за травень 2025 року. Отже, за доводами позивача, контролюючим органом порушено порядок проведення перевірки, а ревізор діяв з перевищенням наданих йому повноважень. 
Крім цього, позивач вказує, що контролюючий орган умисно залишає поза увагою спеціальні норми, які регламентують застосування позивачем спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку, встановлені гл. 1 р. XIV Податкового кодексу України. За приписами п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи-підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів і витрат за типовою формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому облік доходів та витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Тому контролюючий орган, достеменно знаючи, що позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, а це є особливим механізмом справляння податків і зборів, з одночасним веденням спрощеного обліку за типовою формою, безпідставно вказує на порушення позивачем різних норм законодавства щодо необхідності ведення обліку ТМЦ на підставі створення надуманих первинних та зведених форм, які можливо стосуються юридичних осіб на загальній системі оподаткування обліку та звітності. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 вважає безпідставними запити надати під час перевірки різні документи, не передбачені для платника єдиного податку, та дані з інформаційних баз, при тому, що позивач здійснює вантажні перевезення і для перевірки надав усі, у т.ч. міжнародні товаросупровідні документи, які підтверджують пов`язаність понесених ним витрат з підприємницькою діяльністю. 
Зважаючи на мету подання податкової декларації з ПДВ за травень 2025 року, а саме заявлення в ній до відшкодування з бюджету суми 25926 грн ПДВ, позивач повторно надав відповідачу завірені копії типової форми, за якою здійснюють облік доходів і витрат ФОП - платники єдиного податку третьої групи, які є платниками ПДВ, а саме по р. ІІ "Витрати" за період з 01.07.2023 по 31.05.2025, а також копії банківських та первинних документів, які підтверджують законність заявленої до відшкодування з бюджету суми 25926 грн ПДВ, що виникли в серпні 2023 р. в сумі 3308,04 грн, в грудні 2023 р. в сумі 15523,77 грн, в січні 2024 р. в сумі 7094,17 грн, які не були враховані за результатами проведеної перевірки. Однак відповідач не розглянув питання щодо відшкодування з бюджету заявленої суми ПДВ, яка визначена з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованих у попередніх звітних періодах.
З наведених підстав позивач вважає висновки акту перевірки документально необґрунтованими, суб`єктивними припущеннями перевіряючих, отже прийняті на їх підставі оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою від 05.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.01.2026 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву.
Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов заперечив повністю. Зазначив, що ГУ ДПС у Рівненській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах. За результатами перевірки складено акт від 24.07.2025 №12244 /Ж5/17-00-24-05-17/3478311615, яким встановлено, що платником податків на порушення норм податкового законодавства не включено до складу податкових зобов`язань суми ПДВ за серпень 2023 року – травень 2025року на загальну суму ПДВ 281611 грн, вартості придбаних ТМЦ/ПММ/робіт/послуг, що були віднесені до складу податкового кредиту та не використовувалося в господарській діяльності та відсутні на залишках, що призвело до завищення показник рядка 21 Декларації за травень 2025 року на суму 149166 грн, завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 25926 грн, завищення сум від`ємного значення відшкодованих з бюджету на загальну суму 79919 грн в т.ч. за жовтень 2023 року – 31492 грн, листопад 2023 року – 27195 грн, грудень 2023 року – 21232 та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 26600 грн у т.ч. за січень 2024 року – 8533 грн, лютий 2024 року – 5500 грн, березень 2025 року – 1000 грн, вересень 2024 року – 1667 грн, жовтень 2024 року - 2833 грн, листопад 2024 року -1167 грн, грудень 2024 року – 1067 грн, січень 2025 року – 100 грн, лютий 2025 року – 1333 грн, травень 2025 року – 2500 грн;
Крім цього, на порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України платником податків не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 1408060 грн, в т.ч. за серпень 2023 – 21215 грн, вересень 2023 – 170460 грн, жовтень 2023 – 135975 грн, листопад 2023 – 111160 грн, грудень 2023 – 91780 грн, січень 2024 – 131240 грн, лютий 2024 – 50665 грн, березень 2024 – 94275 , квітень 2024 – 62085 грн, травень 2024 – 26085 грн, червень 2024 – 2335 грн, липень 2024 – 3250 грн, вересень 2024 – 40615 грн, жовтень 2024 – 33325 грн, листопад 2024 – 110315 грн, грудень 2024 – 5625 грн, січень 2025 – 62330 грн, лютий 2025 – 40265 грн, березень 2025 – 29165 грн, квітень 2025 – 164185 грн, травень 2025 – 21710 грн.
Відповідач зазначає про необґрунтованість доводів позивача в частині безпідставності проведення перевірки, оскільки наведені аргументи суперечать приписам пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.
Також вказує, що платник податків на запити податкового органу не представив запитуваних документів, що дають змогу підтвердити в повному обсязі доцільність, з огляду на ділову мету, використання придбаних ТМЦ/ПММ у господарській діяльності. Надані до перевірки подорожні листи є дефектними, містять виправлення та закреслення, в них відсутня інформація щодо показників одометра, кількість палива перед рейсом, отже таких документів недостатньо для визнання правильності списанні ПММ. За доводами відповідача, належних документів чи розрахунків, на підставі яких можна було б встановити достовірність визначення норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, позивачем ні до перевірки, ні до заперечень не надано.
Відповідач, покликаючись до п. 44.1 ст. 44, п. 296.1 ст. 296, п. 85.2 т. 85 Податкового кодексу України, вказує, що під час перевірки позивачу вручалися запити про надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків) з податку на додану вартість за період серпень 2023 року – травень 2025 року, однак платником не представлено в повному обсязі документи, що стосуються предмета перевірки про що складено відповідний акт. Дійсно, законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції. Однак критерієм можливості відображення операцій у податковому обліку є забезпечення підтвердження фактичного їх здійснення на підставі наявних документів. Умовою належного документального підтвердження операцій є можливість зробити обґрунтований висновок про те, що витрати фактично понесені, а роботи чи послуги виконані (надані). З цією метою первинні документи мають містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті наданих послуг, розкривати їх господарську доцільність. Таким чином, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. У разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих платником податків сум податкових зобов`язань та податкового кредиту та визнати ці суми не підтвердженими документально.
З наведених у відзиві підстав представник відповідача вважає, що при проведенні документальної перевірки та прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв у відповідності до норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим просив відмовити в позові повністю.
В підготовчому засіданні 05.01.2026 оголошено перерву до 19.01.2026.
Ухвалою від 19.01.2026 відкладено підготовче засідання до 02.02.2026.
Протокольною ухвалою від 02.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2026.
Судове засідання 18.02.2026 відкладено до 02.03.2026 у зв`язку з технічними проблемами в роботі відеоконференцзв`язку.
В судовому засіданні 02.03.2026 представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши їх дослідженими в судовому засіданні доказами, суд встановив такі фактичні обставини справи.
ФОП ОСОБА_1 зареєстрований 12.10.2018; з 16.10.2018 перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Рівненській області; 01.10.2022 зареєстрований платником податку на додану вартість, номер запису в Реєстрі 200751936; застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; в перевіреному періоді отримував податкові пільги з сплати ПДВ код пільги 14060394 "за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту".
В травні 2025 року ФОП ОСОБА_1 подав податкову декларацію з ПДВ, в якій задекларував:
р. 9 Усього податкових зобов`язань 2500 грн;
р. 17 Усього податкового кредиту 3373122 грн;
р. 19 Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 175092 грн;
р. 19.1 сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 20-1 розділу V Кодексу на момент подання декларації 0; сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання декларації 186561 грн;
р. 20 Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації 175092 грн, яка:
р. 20.1 зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ -;
р.20.2.1 підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку 25926 грн;
р. 20.2 Зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоді 149166 грн;
р. 21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоді 149166 грн.
Згідно з поданою декларацією, від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту, відображене у рядку 19 становить 175092 грн та сформоване за рахунок від`ємного значення за серпень 2023-травень 2025 р. (а.с. 48-60 т. 1).
Суд встановив, що згідно з наказом Головного управління ДПС у Рівненській області від 07.07.2025 № 1931-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи – платника податків податків ОСОБА_1 », на підставі пп.19-1.1.6 п. 19-1.1 ст.19-1, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8, п.78.1 ст.78, пп. 69.2 2, 69.35 1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення», підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 Податкового кодексу України наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) тривалістю 5 робочих днів щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах (а.с. 13 т. 2).
На підставі направлення на перевірку від 10.07.2025 № 3426/ЖЗ/17-00-24-05-16 та наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 07.07.2025 № 1931-п уповноваженим працівником податкового органу в період з 11.07.2025 по 17.07.2025 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах
За результатами перевірки складено акт від 24.07.2025 №12244 /Ж5/17-00-24-05-17/3478311615 (а.с. 20-42 т.1) який надіслано ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу та вручено платнику поштовою службою 01.08.2025 (а.с. 204 т. 1).
В ході перевірки встановлено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є вантажний автомобільний транспорт, у тому числі за межі митної території України. 
Причиною виникнення від`ємного значення різниці мі сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту є здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, що оподатковується за нульовою ставкою відповідно до пп. 15.1.3 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України, в т.ч.: серпень 2023 року - обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою, становить 299095 грн (98,55% від загального обсягу постачання), вересень 2023 року - відповідні показники 263509 грн (95,07%), жовтень 2023 року - 166057 грн (100%), листопад 2023 року - 286806 грн (98,26%), грудень 2023 року - 593055 грн (97,61%), січень 2024 року - 238893 грн (97,56%), лютий 2024 року - 141727 грн (80,60 %), березень 2024 року - 253416 грн (98,03%), квітень 2024 року - 379357 грн (100%), травень 2024 року - 98000 грн (100%), червень 2024 року - 132179 грн (100%), жовтень 2024 року - 125151 грн (88,68%), листопад 2024 року - 125151 грн (96,11%), грудень 2024 року - 125151 грн (93,61 %), січень 2025 року - 125151 грн (98,26%), лютий 2025 року - 125151 грн (94,33%), березень 2025 року - 125151 грн (100%), квітень 2025 року - 125151 грн (100%), травень 2025 року - 125151 грн (93,65%).
Проведеною перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення:
п.189.1 ст.189, пп. "г" п. 198.5, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, пп. 5 п. 3, пп. 5 п. 4 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (із змінами та доповненнями), а саме: не включено до складу податкових зобов`язань суми ПДВ за серпень 2023 року – травень 2025року на загальну суму ПДВ 281611 грн вартості придбаних ТМЦ/ПММ/робіт/послуг, що були віднесені до складу податкового кредиту та не використовувалося в господарській діяльності та відсутні на залишках, що призвело до завищення показника рядка 21 Декларації за травень 2025 року на суму 149166 грн, завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 25926 грн, завищення сум від`ємного значення відшкодованих з бюджету на загальну суму 79919 грн в т.ч. за жовтень 2023 року – 31492 грн, листопад 2023 року – 27195 грн, грудень 2023 року – 21232 та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 26600 грн у т.ч. за січень 2024 року – 8533 грн, лютий 2024 року – 5500 грн, березень 2025 року – 1000 грн, вересень 2024 року – 1667 грн, жовтень 2024 року - 2833 грн, листопад 2024 року -1167 грн, грудень 2024 року – 1067 грн, січень 2025 року – 100 грн, лютий 2025 року – 1333 грн, травень 2025 року – 2500 грн; 
пп. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України платником податків ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 1408060 грн, в т.ч. за серпень 2023 – 21215 грн, вересень 2023 – 170460 грн, жовтень 2023 – 135975 грн, листопад 2023 – 111160 грн, грудень 2023 – 91780 грн, січень 2024 – 131240 грн, лютий 2024 – 50665 грн, березень 2024 – 94275 , квітень 2024 – 62085 грн, травень 2024 – 26085 грн, червень 2024 – 2335 грн, липень 2024 – 3250 грн, вересень 2024 – 40615 грн, жовтень 2024 – 33325 грн, листопад 2024 – 110315 грн, грудень 2024 – 5625 грн, січень 2025 – 62330 грн, лютий 2025 – 40265 грн, березень 2025 – 29165 грн, квітень 2025 – 164185 грн, травень 2025 – 21710 грн.
Позивач подав заперечення від 12.08.2025 № б/н (вх. № 34870/6/17-00 від 20.08.2025), на акт документальної планової виїзної перевірки від №12244/Ж5/17-00-24-05-17/3478311615 від 24.07.2025 (а.с. 205-209 т. 1).
За результатами розгляду заперечень висновком комісії ГУ ДПС у Рівненській області № 178/Ж7/17-00-24-05-20 від 28.08.2025 висновки акта перевірки залишено без змін (з виправленням арифметичної описки) (а.с. 234-250 т.1,1-6 т. 2).
Суд встановив, що ГУ ДПС у Рівненській області на підставі акта перевірки від 24.07.2025 №12244 /Ж5/17-00-24-05-17/3478311615 прийнято податкові повідомлення – рішення від 29.08.2025:
№15463/1700240522 форми «В1» про завищення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість у розмірі 105845,00 грн та застосування штрафних санкцій 26461,25 грн;
№15464/1700240522 форми «В4» про завищення від`ємного значення по податку на додану вартість у розмірі 149166 грн;
№15465/1700240522 форми «Р» про збільшення суми грошового зобов`язапння з податку на додану вартість на суму 33250,00 грн (в т.ч. за податковим зобов`язанням – 26600,00 грн, за штрафними санкціями – 6650,00 грн);
№15466/1700240522 форми «ПН» про застосування штрафу з податку на додану вартість у розмірі 47133,50 грн (а.с.8-19 т. 1).
Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.
Рішенням ДПС України від 07.11.2025 №32182/6/99-00-06-01-02-06 скаргу платника податків залишено без задоволення, а рішення без змін.
Вважаючи рішення контролюючого органу протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.
Надаючи оцінку встановленим судом обставинам справи та вирішуючи по суті цей публічно-правовий спір, суд враховує таке.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Сфера дії Податкового кодексу України визначена в статті 1 цього Кодексу та встановлює, що податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Так, згідно з пп.19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України до повноважень контролюючих органів належить здійснення контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість; в згідно з пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 Кодексу контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пп.75.1.2 а. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Як встановлено судом, згідно з поданою ФОП ОСОБА_1 податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2025 року, від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту, відображене у рядку 19 декларації становить 175092 гривень.
Від`ємне значення відповідно до додатка 2 податкової декларації з ПДВ за травень 2025 року сформоване за рахунок від`ємного значення серпень 2023 - травень 2025 року.
Відповідно пп. 5 п. 4 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (із змінами та доповненнями) у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.
Враховуючи декларування позивачем за травень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, а також період формування від`ємного значення (серпень 2023 - травень 2025 р.), суд вважає, що контролюючим органом на підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 07.07.2025 № 1931-п з дотриманням приписів пп.19-1.1.6 п. 19 1.1 ст.19-1, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах (серпень 2023 - травень 2025 р.).
З огляду на наведене, суд відхиляє як безпідставні аргументи платника податків про те, що перевірці підлягала лише сума, задекларована до бюджетного відшкодування у декларації за травень 2025 року, фактично сплачена позивачем як отримувачем товарів/послуг у звітному та попередніх податкових періодах конкретним постачальникам, а саме в сумі 3308,04 грн в серпні 2023 року (ТОВ "ВОГ Ресурс"), 15523,77 грн в грудні 223 року (ТОВ "КМ Енерджі), 7094,17 грн в січні 2024 року (ТОВ "ТІР Маркет").
Отже доводи позивача, що перевірка проведена поза періодом, визначеним наказом на її проведення, не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства та не підтверджуються матеріалами судової справи.
Таким чином, процедурних порушень при призначенні перевірки судом не встановлено.
Щодо виявлених документальною перевіркою порушень суд зазначає таке.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:
83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;
83.1.2. податкова інформація;
83.1.3. експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України;
83.1.4. судові рішення;
83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи;
83.1.7. мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Відповідно до п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.
Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів і витрат за типовою формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з обставинами справи, ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку третьої групи, платником податку на додану вартість.
В ході судового розгляду справи встановлено, що під час документальної перевірки контролюючим органом вручено ФОП ОСОБА_1 запит від 11.07.2025 року №1 про надання документів (копій документів) за період серпень 2023 року - травень 2025 року, а саме: зведені регістри аналітичного та синтетичного обліку; інформацію про наявність земельних ділянок, у разі оренди надати договори; інформацію про наявні основні фонди (власні та орендовані), документи які підтверджують право власності/оренди/ іншого права користування на основні фонди; свідоцтва права власності на транспортні засоби; наявні дозвільні документи та ліцензії; документи, що підтверджують достовірність формування податкових зобов`язань з ПДВ: договори фінансово-господарської діяльності (купівлі-продажу) товарів, робіт/послуг, заявки, СМR, контракти ЗЕД, ВМД, інвойси, та ін.; документи, що підтверджують достовірність формування податкового кредиту з ПДВ, а саме: первинні документи (накладні, акти виконаних робіт), що підтверджують придбання товарів, послуг, документальне підтвердження фактів проведення господарських операцій, акти приймання-передачі, списання/ встановлення/ використання ТМЦ/ПММ та ін; контракти та специфікації до них щодо взаємовідносин з нерезидентами за період, що перевіряється; інформацію, щодо перетину державного кордону водіями за системою «Шлях»; оригінали виписок банку по всіх відкритих рахунках в банку; інформацію щодо стану розрахунків з постачальниками та покупцями; документи складського обліку (книги складського обліку, акти списання ТМЦ, лімітно-забірні картки на отримання матеріальних цінностей, тощо); інформацію щодо обладнання автомобілів GPS трекерами, (їх марку, час дообладнання автомобілів), дані GPS трекерів в розрізі автомобілів для встановлення фактичного маршруту автомобіля та використання ПММ; дані контрольних пристроїв (тахографів), встановлення яких передбачене Законом України «Про автомобільний транспорт» № 3492-IV від 23.02.2006р. та Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (затверджено Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 N 385; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 р. за N946/18241) для встановлення фактичного маршруту автомобіля та використання ПММ; документи, що підтверджують використання в господарській діяльності бензину; шляхові листи за період, що перевіряється; накази про затвердження норм витрат дизельного палива і мастильних матеріалів на транспортні засоби, які використовувались у господарській діяльності, розрахунок норм списання витрат паливних і мастильних матеріалів відповідно до наказу від 10.02.1998р. № 43 «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті (із змінами та доповненнями); авансові звіти з документами (фіскальні чеки АЗС, тощо), що підтверджують придбання ПММ водіями; картки обліку шин та акумуляторів за період, що підлягав перевірці, договір на утилізацію шин, акумуляторів; акти виконаних робіт з проведення ремонтів, наряди на виконання робіт відповідних транспортних засобів за цей період; залишки товарно-матеріальних цінностей/ПММ станом на: 01.05.2023, 31.05.2023, 30.06.2023, 31.07.2023, 31.08.2023, 30.09.2023, 31.10.2023, 30.11.2023, 31.12.2023, 31.01.2024, 29.02.2024, 31.03.2024, 30.04.2024, 31.05.2024, 30.06.2024, 31.07.2024, 31.08.2024, 30.09.2024, 31.10.2024, 30.11.2024, 31.12.2024, 31.01.2025, 28.02.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 31.05.2025 в кількісному та сумарному показниках (вказати назву ТМЦ/ПММ) (а.с. 7-8 т. 2). Запит під підпис вручено платнику податків.
Позивач на запит контролюючого органу частково надав документи, перелік яких склав власноручно (а.с. 9-11 т. 2). Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки, є додатком 1 до акта перевірки (а.с. 43 т. 1).
Документи, які надавалися до перевірки, долучені позивачем до позовної заяви та досліджені судом.
Контролюючим органом складено акт ненадання документів від 14.07.2025 №1234/Ж6/17-00-24-05-19, з яким позивача ознайомлено під підпис (а.с. 12 т. 2), відповідно до якого станом на 14.07.2025 до перевірки не надано:
інформацію щодо обладнання автомобілів GPS трекерами, (їх марку, час дообладнання автомобілів), дані GPS трекерів в розрізі автомобілів для встановлення фактичного маршруту автомобіля та використання ПММ;
дані контрольних пристроїв (тахографів) для встановлення фактичного маршруту автомобіля та використання ПММ;
документи, що підтверджують використання в господарській діяльності бензину;
документів, які б підтверджували встановлення та необхідність заміни, придбаних запчастин на автомобілі, які безпосередньо використовувалися у підприємницькій діяльності;
авансові звіти;
акти виконаних робіт з проведення ремонтів, наряди на виконання робіт відповідних транспортних засобів за цей період;
залишки товарно-матеріальних цінностей/ПММ станом на: 01.05.2023, 31.05.2023, 30.06.2023, 31.07.2023, 31.08.2023, 30.09.2023, 31.10.2023, 30.11.2023, 31.12.2023, 31.01.2024, 29.02.2024, 31.03.2024, 30.04.2024, 31.05.2024, 30.06.2024, 31.07.2024, 31.08.2024, 30.09.2024, 31.10.2024, 30.11.2024, 31.12.2024, 31.01.2025, 28.02.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 31.05.2025. 
Контролюючий орган доводить, що ненадання платником податків вищевказаних документів під час перевірки не дає можливості здійснити співставлення придбаних (віднесених до податкового кредиту з ПДВ) ТМЦ/ПММ з фактичним використанням у господарській діяльності.
Натомість, представник позивача стверджує, що позивач, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, увільнений від обов`язку надавати відповідні документи до перевірки, оскільки спрощена система оподаткування це особливий механізм справляння податків і зборів, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Так, наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2022 № 405 (в редакці наказу Міністерства фінансів України № 447 від 20.12.2022) затверджено Типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами-підприємцями - платниками єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість.
Саме за такою Типовою формою здійснює облік доходів і витрат позивач, вона надавалася до перевірки та долучена до матеріалів судової справи (а.с. 61-83 т.1).
Дослідженням розділу ІІ "Витрати" означеної форми встановлено, що в перевіреному періоді позивачем понесені витрати, пов`язані з придбанням товарів (робіт, послуг), а зокрема: пального, запчастин.
Разом з тим, суд зауважує, що предметом документальної перевірки не була перевірка достовірності формування позивачем доходів і витрат, а перевірка декларування за травень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість на суму, що перевищує 100 000 грн, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх періодах.
Суд підкреслює, що стаття 292 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення доходів та їх склад для платників єдиного податку першої - третьої груп; пункт 296.1 статті 296 Податкового кодексу України встановлює право платників єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведення облік доходів і витрат за типовою формою.
Однак, вказані норми Кодексу не визначають права платника єдиного податку третьої групи щодо підтвердження податкової звітності з податку на додану вартість із застосуванням типової форми обліку доходів і витрат.
Ба більше, інформація, яка відображена в типовій формі обліку доходів і витрат, жодним чином не дає можливості платнику податків підтвердити задекларовані показники у податковій звітності з податку на додану вартість. Отже, відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний для цілей оподаткування вести облік показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. А тому доводи позивача про достатність ведення типової форми обліку доходів і витрат, в межах спірних правовідносин, які стосуються даних податкової звітності з ПДВ, на переконання суду є помилковими.
Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, платник податків надав до перевірки частково первинні документи, які стосувались періоду, охопленого перевіркою, однак такі документи, як податкові та видаткові накладні, платіжні інструкції (а.с. 84-129 т. 1) стосувалися лише операцій з придбання ТМЦ (тобто формування податкового кредиту) по взаємовідносинах з трьома контрагентами: ТОВ "ВОГ Ресурс" в серпні 2023 р., ТОВ "КМ Енерджі" в грудні 2023 р., ТОВ "ТІР Маркет" в січні 2024 р. Отже таких документів очевидно недостатньо для підтвердження правильності визначення від`ємного значення з ПДВ, сформованого в період з серпня 2023 року по травень 2025 року.
В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 надано до перевірки подорожні листи, у яких відсутня інформація щодо використання пального: залишок при виїзді, залишок при поверненні, витрати по факту, витрати по нормі, економія, придбання пального за готівку; не заповнені розділи: «завдання водію» та «виконання завдання водієм»; подорожні листи містять виправлення та закреслення; відсутня інформація щодо: показників одометра, кількість палива перед рейсом та суму палива. Отже такі подорожні листи в силу дефектності змісту не можуть вважатися належними первинними документами для цілей списання пального. Таких обставин позивач не заперечив та жодним чином не спростував.
Для перевірки платником податків ОСОБА_1 надано наказ №10/01/23 від 10.01.2023 про затвердження норм витрат пального на вантажні автомобілі: RENAULT MAGNUM 460 2008 р.в. та RENAULT PREMIUM 2013 р.в. (з посиланням на наказ Міністерства транспорту України від 10.02.1998 № 43). Однак проведеним аналізом наданих до перевірки документів, встановлено, що у наказі детально не зазначено експлуатаційні фактори, що є підставою для застосування коефіцієнтів, та можуть впливати на споживання пального вантажним автомобілем. В наданих до перевірки акти списання пального відсутня інформація щодо періоду, за який списане пальне, та підстава списання пального.
Таких висновків акту перевірки позивач не заперечує та не спростовує.
Аналогічним чином, не спростовуються жодним чином доводи контролюючого органу й в частині ненадання до перевірки документів, які розкривають використання в господарській частині запасних частин, шин, акумуляторів.
Адже доводи позову ґрунтуються на відсутності у платника єдиного податку третьої групи - платника ПДВ обов`язку підтверджувати дані податкового обліку первинним бухгалтерськими документами, а єдиною формою обліку є типова форма обліку доходів та витрат. 
Суд зазначає, що складені за результатами господарських операцій первинні документи повинні підтверджувати і розкривати суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій.
Дійсно законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції. Однак критерієм можливості відображення операцій у податковому обліку є забезпечення підтвердження фактичного їх здійснення на підставі наявних документів. З цією метою первинні документи мають містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті наданих послуг, розкривати їх господарську доцільність, і лише в разі їх наявності платник податків може підтвердити показники податкової звітності з ПДВ як в частині формування суми від`ємного значення, так і в частині суми, заявленої до бюджетного відшкодування.
У разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки у контролюючого органу наявні законні підстави провести перевірку з використанням податкової інформації щодо задекларованих платником податків сум податкових зобов`язань та податкового кредиту та визнати ці суми не підтвердженими документально.
За встановлених обставин суд доходить висновку, що ні під час документальної перевірки, ні в ході судового розгляду справи позивач не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності визначення від`ємного значення з ПДВ в декларації за травень 2025 року.
Враховуючи ненадання платником податків до перевірки первинних документів, які підтверджують придбання та використання в господарській діяльності товарів (робіт, послуг) у перевіреному періоді, суд вважає правомірним визначення суми заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість відповідно до інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про суми придбаних позивачем товарів (робіт, послуг) та віднесення сум ПДВ до податкового кредиту (арк. акту 18, а.с. 37 т. 1).
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 Кодексу).
Контролюючим органом податковий кредит визначено на підставі отриманих податкових накладних по придбанню товарів (робіт, послуг), зареєстрованих в ЄРПН.
Водночас, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Відповідно до п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Статтею 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. 
З огляду на наведене вище у сукупності, суд доходить висновку, що під час документальної перевірки контролюючий орган правильно встановив фактичні обставини вчинення платником податків порушень податкового законодавства та надав їм вірну правову кваліфікацію.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Під час судового розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень належними й допустимими доказами підтвердив, що у спірних правовідносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Доводи та надані позивачем докази не спростовують правомірності податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області від 29.08.2025 № 15463/1700240522, №15464/1700240523, № 15465/1700240523, № 15466/1700240523 та не дають суду підстав для їх скасування. Отже позов задоволенню не підлягає.
Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати не розподіляються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 

Повний текст рішення складений 30 березня 2026 року

Суддя       Н.О. Дорошенко