Справа № 755/10894/25
Провадження №: 3/755/2544/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" лютого 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановила:
30 травня 2025 року о 23 год 55 хв ОСОБА_1 , по вул. Будівельників, м. Київ, керуючи транспортним засобом марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Крім того, 30 травня 2025 року о 00 год 14 хв ОСОБА_1 по вул. Будівельників, м. Київ, передала керування автомобілем особі, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила пункти 2.9.г, 12.3 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У судове засідання  ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлена належним чином.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бурлака Р.А. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Подане клопотання мотивує тим, що відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а висновки працівника поліції є необґрунтованими та хибними.
Сторона захисту вказує, що відповідно до протоколу ОСОБА_1 передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння. Водночас адвокат стверджує, що такі обставини взагалі не відповідають дійсності.
В дату та час, зазначені у протоколі, ОСОБА_1 особисто перебувала за кермом транспортного засобу та здійснила наїзд на електроопору, не завдавши пошкоджень та збитків нікому, окрім власного автомобілю. Після чого, на місце події прибув її чоловік ОСОБА_2 .
В подальшому, відповідно обставин зафіксованих на відео (ID реєстратора 472363) саме працівником поліції висловлено вказівку чоловікові ОСОБА_1 від`їхати автомобілем від місця події. Виконуючи цю вказівку, ОСОБА_2 перемістив автомобіль на незначну відстань, після чого залишив його. Надалі працівники поліції почали перевірку ОСОБА_2 на стан сп`яніння. 
Відтак, адвокат наголошує, що зафіксовані відеозаписом обставини свідчать про те, що керування транспортним засобом ОСОБА_2 відбулося виключно на виконання прямої вказівки працівника поліції, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не передавала йому керування транспортним засобом з власної ініціативи. Більше того, після того як їй стало відомо про можливий стан сп`яніння чоловіка, вона дала останньому вказівку зупинити подальший рух транспортного засобу. 
Таким чином, відсутній сам факт добровільної передачі керування особі у стані сп`яніння, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними доказами та матеріалами відеофіксації.
Відтак, беручи до уваги викладені обставини, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ст. 254 КУпАП, уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, який повинен бути складений у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
За змістом зазначених положень для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння чи під впливом препаратів, необхідна наявність сукупності елементів складу адміністративного правопорушення.
В даному випадку необхідна наявність наступних елементів складу адміністративного правопорушення в сукупності: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільна, з власної волі передача керування транспортним засобом.
Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у передачі права керування водієві, який перебуває в стані сп`яніння, уповноваженою особою долучено: відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які здійснювали оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення.
При цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 добровільно з власної волі передала керування автомобілем «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , своєму чоловіку ОСОБА_2 , усвідомлюючи те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Натомість, відеозапис, долучений до матеріалів адміністративної справи, підтверджує обставини, зазначені адвокатом у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки містить в собі зафіксований момент, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не передавала керування транспортним засобом ОСОБА_2 , а навпаки, будучи повідомленою про перебування її чоловіка у стані алкогольного сп`яніння, заборонила рух транспортним засобом, що свідчить про те, що у її діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobetsv. Ukraine») no. 16437/04ECHR14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Разом з тим, суддя зазначає, що згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.
З моменту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП до дня розгляду справи суддею минуло більше трьох місяців.
При цьому, суддя зазначає, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».
З точки зору матеріального підходу, нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.
Водночас, ст. 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи та навести про це в мотивувальній частині постанови.
Таким чином, із врахуванням того, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, передбачені ст. 280 КУпАП, суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, зокрема протоколами про адміністративні правопорушення від 31.05.2025 серії ЕПР1 № 346829, 346842, схемою місця ДТП від 30.05.2025; картками обліку адміністративних правопорушень; поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди; витягом з АРМОР; постановою серії ЕНА № 4855039 від 31.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 ; відеозаписом, записаним на DVD-R диск.
Відтак, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суддя вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю.
Враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення закінчився, провадження у справі підлягає закриттю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, 36, 38, 41-1, 124, ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285 КУпАП, суддя
постановила:
визнати  ОСОБА_1  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням на день розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва. 

Суддя:         Віра Левко