445/209/26
3/465/1495/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
02.04.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Давидовича О.О.,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 566934 від 14.01.2026, ОСОБА_1 14.01.2026 о 21:15 у м. Львів, вулиця Наукова 7 14.01.2026 року о 21:15 год. м. Львів, перехрестя вулиць Наукова-Тролейбусна, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA із д.н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофора, не переконався у безпечності маневру, в результаті чого здійснив зіткнення із Т3 FОRD C-MAX із д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював проїзд перехрестя на зелений-сигнал світлофора. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, тобто порушив п.2.3.б.ПДР; п.10.І. ПДР, а саме вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Давидович О.О. просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та часу судового розгляду, не з`явився.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього письмові докази, суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з пункту 2.3. «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №566934 від 14.01.2026, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 від 14.01.2026, пояснення ОСОБА_2 від 14.01.2026.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та, відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, але не є остаточним і достатнім доказом для притягнення на підтвердження вини ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
З схеми місця ДТП від 14.01.2026 на перехресті вул. Наукова-Тролейбусна у м. Львові вбачається, що покриття проїзної частини було засніжене, відсутність знаків пріоритету на головній дорозі, наявні знаки пріоритету на другорядній дорозі. На момент скоєння ДТП працював світлофор. Наявне зовнішнє освітлення тротуару в темний час доби.
З пояснень ОСОБА_2 від 14.01.2026 вбачається, що він рухався на автомобілі Fоrd C-MAX по вулиці Наукова приблизився до перехрестя Наукова-Тролейбусна, дочекався зеленого сигналу світлофора та виїхав на перехрестя, після чого сталося зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta, який здійснив удар в задню ліву частину йога автомобіля. Своєї вини не визнає, зазначає, що рухався відповідно до ПДР на дозволеній швидкості.
З пояснень ОСОБА_1 від 14.01.2026 вбачається, що 14.01.2026 близько 21:15, керуючи транспортним засобом Фольксваген Джета НОМЕР_3 рухався по вулиці Тролейбусна напрямку вулиці Трускавецька та здійснював переїзд Тролейбусна Наукова на зелений сигнал світлофору. Перед ним рухався транспортний засіб Renault Trafic, який здійснював поворот ліворуч сторону вулиці Стрийська, а він почав рух за ним на вулицю Трускавецька. З правої сторони по вулиці Наукова рухався автомобіль з крайньої правої полоси Fоrd C-MAX. Водій форда по засніженій дорозі рухався наче на малій швидкості, не пропустивши його, а саме не надав йому можливості завершити маневр. Внаслідок чого відбулось ДТП. Водій форда стверджує, що рухався на зелений сигнал світлофора, коли всі автомобілі з його сторони стояли і чекали на зелений колір світлофора.
Також, суду захисником надано циклограму роботи перехрестя, схему організації дорожнього руху світлофорного об`єкта вул. Наукова- вул. Тролейбусна, схему пофазних роз`їздів світлофорного об`єкта по вул. Наукова- вул. Тролейбусна, відеозапис з камер відео спостереження розташованих за адресою м. Львів, перехрестя вул. Наукова- вул. Тролейбусна, у період з 21:00 год. по 21:30 год. 14.01.2026, а також Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 10.02.2026 (справа №463/821/26, провадження №3/463/432/26).
Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
З оглянутих матеріалів вбачається відсутність причинного зв`язку з діями ОСОБА_1 та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора та на момент зіткнення перебував у процесі завершення маневру, що повністю відповідає вимогам п. 16.8 ПДР, згідно з яким водій, який виїхав на перехрестя на зелений сигнал, зобов`язаний залишити його у наміченому напрямку незалежно від подальшої зміни сигналів світлофора; водночас інший учасник ДТП, розпочинаючи рух на дозволяючий сигнал, відповідно до п. 16.5 ПДР був зобов`язаний надати дорогу транспортним засобам, які завершують проїзд перехрестя, однак цього не зробив, що і стало безпосередньою причиною зіткнення.
Будь-яких інших достатніх та переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.3. б, 10.І ПДР України, які зазначені в протоколі, суду не надано.
Тобто факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення водієм п.2.3. б, 10.І ПДР України, що призвело ДТП, суд вважає недоведеним.
Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву свідчили про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, яке йому ставиться у провину, та стверджували, що його дії знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. 
Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно із вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Враховуючи наведене вище, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук