Справа № 136/2381/25
провадження № 2/136/926/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року     м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участі секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», через свого представника, звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.
27.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір № 4334043 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у загальному розмірі 2500,00 грн, строком на 360 днів: з 27.01.2024 по 21.01.2025, зі сплатою процентів кожні 30 днів, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості відповідача за договором №4334043 від 27.01.2024 склала 25000,00 грн., з якої: заборгованість з тіла кредиту – 2500,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором – 15062,50 грн., заборгованість за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» – 7437,50 грн. 23.09.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором №4334043 від 27.01.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 23.09.2024 №23/09/2024, строк дії Договору № 4334043 не закінчився, а тому в межах строку дії договору позивачем здійснено нарахування процентів за стандартною ставкою в сумі 7437,50 грн. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 25000 гривень, а також сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.
Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.
Ухвалою суду від 22.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також було витребувано в АТ «Приватбанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: інформацію щодо підтвердження належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжної картки № НОМЕР_1 ; інформацію щодо підтвердження або спростування факту зарахування (надходження) коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 банком-емітентом якої є АТ КБ "Приватбанк" за період з 27.01.2024 включно та протягом наступних п`яти календарних днів у сумі 2500 грн. за ініціативою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ "Пейтек Україна".
Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні.
Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.
Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
27.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4334043 (а.с. 26-36).
Згідно із п.п. 1.2, 1.3 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 2500,00 грн; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору.
Відповідно до п. 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Згідно із п. 1.5, 1.6 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 99923,40% річних. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 14 297,67% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25 000,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 23 132,50 грн. 
Згідно з п.2.2. Договору суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 27.01.2024 або 28.01.2024.
Вказаний договір, додаток № 1 до нього підписані ОСОБА_1 електронним підписом, одноразовим ідентифікатором «54333».
Додаток № 1 та паспорт споживчого кредиту (а.с. 20-22) містять вказівку на суму кредиту, строк його видачі, реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту, штрафи, тощо.
Відповідно до п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) ОСОБА_1 НОМЕР_3 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору, що підтверджується інформацією наданою ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» (а.с. 41).
Окрім того, відповідно до наданої інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у листі № 20.1.0.0.0/7-260107/48149-БТ від 22.12.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , на яку 27.01.2024 здійснено переказ коштів на суму 2500,00 UAH (а.с. 140).
23.09.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується витягом Реєстру Боржників за Договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 (а.с. 49-50).
ОСОБА_1 повідомлено 24.09.2024 за допомогою текстового повідомлення (SMS-повідомлення) на зазначений в анкеті боржника телефонний номер, про відступлення первинним кредитором право вимоги ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (а.с. 38).
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредитування вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 23.09.2024 становить 18812,50 грн, що складається з: тіла кредиту 2500,00 грн, сума процентів нарахована первісним кредитором за користування кредитом 15036,50 грн.(а.с. 53-57).
Крім того, позивачем нараховано проценти за договором № 4334043 за 119 календарних днів (з 24.09.2024 по 20.01.2025) в розмірі 7437,50 грн. (а.с. 51-52).
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України від 03.09.2015 №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Судом встановлено, що між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір, який відповідає вимогам цивільного законодавства, що висуваються до договорів такого типу, на виконання умов укладеного договору кредитодавцем здійснено перерахування коштів на рахунок позичальника. Таким чином, кредитний договір є укладеним. Позивачем виконано свої зобов`язання за умовами кредитного договору, натомість відповідач свої зобов`язання за умовами договору в повному обсязі не виконав та отримані грошові кошти з частиною нарахованих процентів у встановлені договором строки не повернув. 
На виконання ухвали суду від 22.12.2025 на адресу суду 20.01.2026 надійшла довідка з АТ «Приватбанк», з якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ). Крім того, в довідці зазначено, що по рахунках НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) було зарахування коштів на суму 2500 грн від 27.01.2024р. (а.с. 140).
Сума заборгованості за кредитним договором встановлена на підставі наданих суду доказів. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування розміру суми заборгованості не надав, а тому суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за договором в розмірі 25000 грн, з яких: сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) 2500,00 грн, сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 15062,50 грн, сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» 7437,50 грн, що і підлягає стягненню з відповідача.
Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. судового збору.
Що стосується заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., суд враховує наступне.
На підтвердження таких витрат позивачем долучено копії: договору про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.07.2025 (а.с. 115-116); акт прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг), згідно якого адвокатом Дідухом Є.О. надано клієнту ТОВ«Українські фінансові операції» правову допомогу вартістю 10000 грн; детальний опис наданих послуг №4334043 від 25.11.2025 (а.с. 119); заявка від 21.04.2025 на виконання доручення до Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с. 120-122).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, тобто ціну позову, а також складність справи та її значення для сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та відсутність відомостей про фінансовий стан обох сторін, а саме в розмірі 5 000 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" (місцезнаходження: вул. Глибочицька, буд. 40, Приміщення 19 літ. "Н", "П", м. Київ, ЄДРПОУ 40966896) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»  заборгованість за кредитним договором № 4334043 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.01.2024 в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) 2500,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 15062,50 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» - 7437,50 грн, 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець