ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"31" березня 2026 р. Cправа № 902/1059/25  

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю секретаря судового засідання Соболєва В.А.,
прокурора - Колівошко С.М.,
представників:
відповідача 1 - Пустовіт І.Я.,
відповідача 2 - Шарлай Т.О.,
у відсутності решти учасників справи, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом: Керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області (вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 34, м. Хмільник, Хмільницький район, Вінницька область, 22000) в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100) та Козятинської міської ради (вул. Героїв Майдану, 24, м. Козятин, Вінницька область, 22100)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (вул. Головна, буд. 187, м. Чернівці, 58005)
до: Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради (вул. Грушевського, 23, м. Козятин, Вінницька область, 22100)
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 122301,29 грн,

В С Т А Н О В И В : 

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області та Козятинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" та Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 122301,29 грн.
Ухвалою суду від 04.08.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1059/25 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання заяв по суті спору.
Учасники справи скористалися таким правом: Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області подано пояснення у справі (вх. № 01-34/8326/25 від 08.08.2025), Управлінням житлово-комунального господарства Козятинської міської ради подано відзив на позовну заяву (вх. № 01-34/8732/25 від 19.08.2025), Хмільницькою окружною прокуратурою Вінницької області - відповідь на відзив (вх. №01-34/9040/25 від 28.08.2025). 
Ухвалою суду від 28.08.2025, внаслідок задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (вх. № 01-34/8486/25 від 13.08.2025), зупинено провадження у справі 902/1059/25 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 920/19/24.
12.01.2026 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі № 902/1186/25, враховуючи клопотання Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області про поновлення провадження у справі (вх. № 01-34/190/26 від 08.01.2026) та усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі. Цією ж ухвалою встановлено учасникам справи строк для надання пояснень, в яких запропоновано актуалізувати власну процесуальну позицію щодо позову.
Учасники справи скористалися таким правом: прокурором подано пояснення про підтримання заявленого позову в повному обсязі, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах у справі № 920/19/24 (а.с. 51-64, т.2); відповідачі подали додаткові пояснення по суті спору (а.с. 65-72, 84-96, т.2).
На підставі відповідного клопотання представнику відповідача 1 забезпечено участь у судових засіданнях у справі № 902/1059/25 в суді першої інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито таку стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 10.03.2026 о 14:00 год., про що 12.02.2026 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.
За результатами слухання справи 10.03.2026, внаслідок задоволення заяви представника відповідача 2 (Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради) про відкладення розгляду справи (вх. №01-30/2417/26 від 09.03.2026), розгляд справи по суті відкладено на 31.03.2026 о 15:30 год., про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.
На визначений час у судове засідання 31.03.2026 з`явилися усі учасники справи, які підтримали викладені письмово позиції по суті спору.
В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами процедури закупівлі між Управлінням житлово-комунального господарства Козятинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" 02.02.2023 укладено Договір №2 про постачання електричної енергії споживачу, а згодом ряд додаткових угод до Договору, відповідно до яких збільшено ціну за одиницю товару.
Зокрема, прокурор вказує, що внаслідок укладення додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 7, 11 збільшено ціну за одиницю товару з 4,596312 грн за 1 кВт*год з ПДВ до 6,02657 грн за 1 кВт*год з ПДВ (на 31 % більше від первинної ціни) при цьому, кількість кВт*год електричної енергії зменшено.
Водночас підставою для підвищення ціни за додатковими угодами №1 та № 2 слугувала зміна регульованих цін (тарифів) і нормативів відповідно до Постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПРАТ "НЕК "УКРЕНЕРГО".
Враховуючи дату подання тендерної пропозиції (10.01.2023), дату укладання договору (02.02.2023) з урахуванням дати винесення постанови НКРЕКП (21.12.2022), відповідач 1 на момент укладання договору був обізнаний про зміни в тарифах ще до вступу у правовідносини. Отже, Постачальником належним чином документально не підтверджено та не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення основного договору до моменту виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткової угоди), оскільки підняття ціни було загальновідомим фактом.
Крім того, Постачальником належним чином документально не підтверджено коливання ціни в бік збільшення за наступними спірними додатковими угодами 3, 4, 5, 7, 11, як і не дотримано строків повідомлення про ряд відповідних змін в ціні, як і в додаткових угодах 3, 4, 5, 7 неправомірно застосовано зворотну дію в часі.
З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вказані додаткові угоди внаслідок недотримання сторонами вимог чинного законодавства під час її укладення, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" безпідставно сплачені кошти на загальну суму 122301,29 грн.
Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (Управління) у поданому поясненні зазначає, що під час моніторингу річного плану закупівель Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради на 2023 рік (в період з 23.10.2023 по 13.11.2023) ним досліджено додаткові угоди від 31.03.2023 №1, від 27.06.2023 №2, від 16.08.2023 №3, від 14.09.2023 №4 до договору від 02.02.2023 №2. При цьому додаткові угоди від 05.12.2023 №5, від 25.12.2023 №7, від 26.01.2024 №11 не досліджувалися. 
За результатами моніторингу процедури закупівлі посадовою особою органу державного фінансового контролю складено та підписано висновок про результати моніторингу процедури закупівлі від 13.11.2023 №UA-2023-01-03-004156-a (далі Висновок), який оприлюднено в електронній системі закупівель.
За результатами аналізу питань щодо визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації про закупівлю, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону №922, із урахуванням вимог Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом №922 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, розгляду тендерної пропозиції, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, внесення змін до договору та їх оприлюднення - порушень не установлено (про що зазначено в пункті 2 розділу ІІ Констатуючої частини Висновку). 
Зважаючи на вказане, твердження органу прокуратури про те, що Управлінням неналежним чином проаналізовано правові підстави укладання додаткових угод, їх документальне підтвердження, не відповідає дійсним обставинам справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" в заперечення позову акцентує увагу на пункти 156-157 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, у якій виснувано наступне: "Варто наголосити на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ №1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ №1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50% ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю.
Тобто положеннями постанови КМУ №1178 (в редакції постанови КМУ від 01 вересня 2025 року №1067), на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, чітко визначені як можливість застосування 10-відсоткового обмеження щодо збільшення ціни щодо кожного окремого випадку збільшення (без обмеження кількості змін), а не в цілому до усіх внесених змін, так і граничне значення на рівні 50%, на яке може бути змінена передбачена в початковому договорі про закупівлю ціна за одиницю товару, що вкотре додатково підтверджує, що приписи частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII не передбачають можливість збільшення ціни за одиницю товару на 10 % під час кожного внесення змін до договору про закупівлю".
Таким чином, Велика Палата чітко визначила можливість збільшення ціни предмету Договору публічної закупівлі відповідно до Постанови КМУ №1178, положення якої відмінні від норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922- VIII, якою таке сукупне обмеження було встановлене на рівні 10% від первісної ціни.
Разом з тим, відповідач 1 звертає увагу, що 10% обмеження ціни пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку, що відбулося з дня укладення договору про закупівлю (у разі збільшення ціни за одиницю товару за цим підпунктом вперше) або з дня останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни (у разі збільшення ціни за одиницю товару за цим підпунктом вдруге і далі) та загальне обмеження збільшення ціни до 50% від первісної ціни договору, було введено в дію лише Постановою КМУ №1067 від 01.09.2025 - набрання чинності з 04.09.2025.
Але на момент виникнення та існування правовідносин за Договором про закупівлю товару №2 від 02.02.2023 таких обмежень Постановою КМУ №1178 взагалі встановлено не було.
Суть заперечень відповідача 2 (Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради) по суті спору зводиться до того, що в законодавстві не міститься такої умови, що підставою для внесення змін до істотних умов договору згідно із п.п. 7 п. 19 Особливостей є зміна регульованого тарифу, яка не просто настала в період після підписання основного договору, але й про яку стало відомо в цей період. Поряд з цим ні ч. 3 ст. 631 ЦК України, ні жоден інший нормативний документ не забороняє Сторонами договору при наявності вільного волевиявлення розповсюджувати дію договору до відносин, які виникли до його укладення.
Крім того, відповідач 2 акцентує увагу, що додаткова угода до договору № 2 від 02.02.2023 укладалася на підставі п.п. 2 п. 5 Особливостей, яка в редакції станом на дату виникнення договірних правовідносин не мала жодних обмежень щодо верхньої межі для збільшення ціни за одиницю товару. А наявність у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 згадки про п.п. 2 п. 19 Особливостей містить редакцію п.п. 2 п. 19 Особливостей чинну станом на 21.11.2025, а не на 2023 рік, коли оскаржувані додаткові угоди і були укладені.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
За результатами процедури закупівлі 02.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (Постачальник, відповідач 2) та Управлінням житлово-комунального господарства Козятинської міської ради (Споживач, відповідач 1) укладено Договір №2 про постачання електричної енергії споживачу (Договір), предметом якого є електрична енергія, код ДК 021:2015:09310000-5 в кількості 340 000 кВт* год.
Згідно із п. 5.1. загальна вартість Договору на момент його укладення становить 1 562 746, 08 грн, в т.ч. ПДВ 260 457,68 грн.
Відповідно до Комерційної пропозиції, яка є Додатком № 2 до Договору ціна за одиницю електроенергії складає: 4,596312 грн. за 1 кВт* год з ПДВ.
Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п.13.1. Договору).
У подальшому, між Замовником та Постачальником укладено ряд додаткових угод до Договору, а саме:
- Додаткову угоду № 1 від 31.03.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 4,596312 грн за 1 кВт*год з ПДВ до 4,65628 грн за 1 кВт*год з ПДВ при незмінній загальній вартості договору та зменшено обсяг електричної енергії до 335 621,15 кВт* год.;
- Додаткову угоду № 2 від 27.06.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 4,65628 грн за 1 кВт* год з ПДВ до 4,72209 грн за 1 кВт*год з ПДВ при незмінній загальній вартості договору та зменшено обсяг електричної енергії до 330 943,73 кВт* год;
- Додаткову угоду № 3 від 16.08.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 4,72209 грн за кВт*год з ПДВ до 5,03962 грн за 1 кВт*год з ПДВ при незмінній загальній вартості договору та зменшено обсяг електричної енергії до 310 092,04 кВт* год;
- Додаткову угоду № 4 від 14.09.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 5,03962 грн за кВт*год з ПДВ до 5,63781 грн за 1 кВт*год з ПДВ при незмінній загальній вартості договору та зменшено обсяг електричної енергії до 281 621,45 кВт* год;
- Додаткову угоду № 5 від 05.12.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 5,63781 грн за 1 кВт*год з ПДВ до 5,87542743 грн за 1 кВт*год з ПДВ при незмінній загальній вартості договору та зменшено обсяг електричної енергії до 272 770,79 кВт* год;
- Додаткову угоду № 6 від 05.12.2023, на підставі якої внесено зміни до Додатку № 1 "Заява приєднання" до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2 від 02 лютого 2023 і викладено його в новій редакції;
- Додаткову угоду № 7 від 25.12.2023, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 5,87542743 грн за 1 кВт*год з ПДВ до 5,97441 грн за 1 кВт*год з ПДВ при незмінній загальній вартості договору та зменшено обсяг електричної енергії до 269 582,22 кВт* год;
- Додаткову угоду № 8 від 29.12.2023, на підставі якої зменшено ціну договору до 581 298,40 грн, в т.ч. ПДВ - 96883,07 грн;
- Додаткову угоду № 9 від 29.12.2023, на підставі якої продовжено дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі 20 % від суми договору, що склала 116 259, 68 грн;
- Додаткову угоду № 10 від 29.12.2023, на підставі якої продовжено дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, а саме до 31.01.2024;
- Додаткову угоду № 11 від 26.01.2024, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію з 5,97441 грн за 1 кВт*год з ПДВ до 6,02657 грн за 1 кВт*год з ПДВ та погоджено обсяг електричної енергії у розмірі 278 600 кВт* год;
- Додаткову угоду № 12 від 30.01.2024, на підставі якої продовжено дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі 20 % від суми договору, що склала 116 259, 68 грн;
- Додаткову угоду № 13 від 31.01.2024, на підставі якої продовжено дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі 20 % від суми договору, що склала 116 259, 68 грн.
Звертаючись із позовом до суду, прокурор заперечує правомірність укладення додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, 5, 7, 11.
Так, підставою для укладення додаткової угоди № 1 від 31.03.2023 до Договору слугував лист ТОВ "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" від 24.03.2023 № 617, в якому Постачальником констатовано факт збільшення регульованих цін відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.12.2022 року №1788 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "УКРЕНЕРГО", яким збільшено тариф, на послуги з передачі електричної енергії з 01.04.2023 року по 30.06.2023 року.
Підставою для укладення додаткової угоди № 2 від 26.06.2023 до Договору слугував лист ТОВ "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" від 18.05.2023 № 758, в якому Постачальником констатовано факт збільшення регульованих цін відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.12.2022 року №1788 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "УКРЕНЕРГО", яким збільшено тариф на послуги з передачі електричної енергії з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року.
Підставою для укладення додаткової угоди № 3 від 16.08.2023 до Договору слугував лист ТОВ "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" від 02.08.2023 № 944, в якому Постачальником констатовано факт збільшення середньозважених цін на ринку "на добу наперед (РДН)" липня 2023 року в порівнянні з середньозваженими цінами РДН, які склались за 02 лютого 2023 року - на 7,67 %, що підтверджується довідкою ТОВ "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів".
Підставою для укладення додаткової угоди № 4 від 14.09.2023 до Договору слугував лист ТОВ "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" від 31.08.2023 № 1068, в якому Постачальником констатовано факт збільшення середньозважених цін на ринку "на добу наперед (РДН)" за серпень 2023 року в порівнянні з середньозваженими цінами РДН, які склались за липень 2023 року - на 13,42 %, що підтверджується ціновою довідкою Чернівецької ТПП № 1118/2 від 30.08.2023.
Підставою для укладення додаткової угоди № 5 від 05.12.2023 до Договору відповідно до інформації зазначеної у тексті додаткової угоди слугувало коливання закупівельних цін на ринку, що підтверджується ціновою довідкою Чернівецької ТПП № 1537 від 29.11.2023.
Підставою для укладення додаткової угоди № 7 від 25.12.2023 до Договору відповідно до інформації зазначеної у тексті додаткової угоди слугувало коливання закупівельних цін на ринку, що підтверджується ціновою довідкою Чернівецької ТПП № 1647 від 19.12.2023.
Підставою для укладення додаткової угоди № 11 від 26.01.2024 до Договору відповідно до інформації зазначеної у тексті додаткової угоди слугування прийняття нових регульованих тарифів.
Прокурор вказує, що внаслідок укладення додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 7, 11 збільшено ціну за одиницю товару з 4,596312 грн за 1 кВт*год з ПДВ до 6,02657 грн за 1 кВт*год з ПДВ (на 31 % більше від первинної ціни), при цьому кількість кВт*год електричної енергії зменшено. А саме, у 2023 році із запланованих для постачання 340 000 кВт* год відповідно до договору у зв`язку з укладанням зазначених додаткових угод зменшено обсяги закупівлі до 278 600 кВт* год.
Відповідно до актів приймання-передачі електроенергії за період лютого 2023 року - січня 2024 року Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради фактично отримало 122805 кВт*год електричної енергії, сплативши 686751,29 грн з ПДВ. Поряд з цим без врахування додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 7, 11 по ціні електричної енергії згідно Договору - 4,596312 грн кВт*год з ПДВ за 122 805 кВт*год. Замовником мало бути сплачено 564 450 грн, тобто різниця становить 122301,29 грн (686 751,29 грн - 564 450 грн).
Вважаючи, що сторонами під час укладення додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 7, 11 порушено норми чинного законодавства, прокурор звернувся із відповідних позовом до суду про визнання таких додаткових угод недійсними, а також про повернення безпідставно сплачених коштів за додатковими угодами в сумі 122 301,29 грн.
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
Статтею 203 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач у справі має довести, що такий правочин саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За приписами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Сторони, уклавши за результатом проведеної процедури закупівлі Договір №2 про постачання електричної енергії споживачу від 02.02.2023, погодили всі його істотні умови, у тому числі предмет, ціну та строк виконання зобов`язань, що узгоджується з приписами частини статті 180 Господарського кодексу України (тут і надалі чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та приписами Закону України "Про публічні закупівлі".
Відповідно до умов Договору загальна ціна Договору становить 1 562 746, 08 грн з ПДВ, ціна 1 кВт*год з електричної енергії становить 4,596312 грн з ПДВ, загальний обсяг закупівлі становить 340 000 кВт*год.
Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.
Частиною першою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої-третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
За частиною другою статті 189 ГК України (чинного на момент виникнення правовідносин) ціна є істотною умовою господарського договору.
За приписами частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За приписами частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
З огляду на зазначене, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначила, що не вбачає відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22.
Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).
Суд зазначає, що тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.
Водночас метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі № 924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23).
Відповідно до пункту 3-7 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення спірних додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Аналогічне формулювання щодо погодження зміни ціни за одиницю товару міститься у пп. 2 п. 13.6. Договору. У вказаному підпункті також зазначено, що Документальним підтвердженням ціни Товару на ринку сторони домовились вважати довідку або її завірену належним чином копію Торгово-промислової палати України та/або її регіональних представництв або ДП "Держзовнішінформ" або ДП "Укрпромзовнішекспертиза" або інформацією з сайту АТ "Оператор ринку" https://www/oree.com.ua. Якщо зміна ціни підтверджується інформаією з сайту https://www/oree.com.ua, то електропостачальник ініціює таку зміну шляхом надсилання Споживачу листа, в якому зазначає інформацію про зміну ціни та вказує на якому ринку ним здійснювалася закупівля електричної енергії. До листа електропостачальник додає на підтвердження скріншоти з сайту, які засвідчують зміну ціни.
За приписами частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 у справі № 916/747/24 зазначає, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
Звертаючись до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринкового ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 з подібних правовідносин вказав, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (п. 8.10 постанови).
Визначаючись щодо правомірності підстав укладення додаткової угоди №1 від 31.03.2023, суд враховує, що такою угодою було збільшено базову ціну товару за 1 кВт*год електричної енергії до 4,65628 грн з урахуванням Постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022 (тариф передачі) та зменшено кількість до 335621,15 кВт*год.
Основний Договір №2 про постачання електричної енергії споживачу було укладено 02.02.2023, а спірна додаткова угода №1 підписана сторонами 31.03.2023. В свою чергу постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1788, яка стала підставою для внесення змін, прийнята 21.12.2022 (у постанові вказано, що вона набирає чинності з 01 січня 2023 року).
З огляду на викладене, зміни в тарифах на електроенергію (послуги з передачі), які внесені повноважним державним органом, набрали чинності ще до укладення основного договору та мали бути враховані в ньому, а внесення змін, які відбулися до підписання договору свідчить про порушення вимог п. 19 Особливостей.
Отже, Постачальником належним чином документально не підтверджено та необґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладання основного договору до моменту виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткової угоди №1 від 31.03.2023), оскільки підняття ціни було загальновідомим фактом ще станом на 21 грудня 2022 року.
З тих же підстав документально не підтверджено обґрунтованість збільшення ціни за одиницю товару за Додатковою угодою № 2 від 27.06.2023, підставою для укладення якої також слугували зміни в тарифах на електроенергію (послуги з передачі) з урахуванням Постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022, оскільки відповідні зміни були прогнозовані на момент укладення основного Договору, відтак з огляду на розумну обачність могли бути враховані у ціновій пропозиції під час здійснення закупівель. 
Щодо правомірності укладення додаткової угоди № 3 від 16.08.2023, то цінова довідка ТОВ "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" №945 від 02.08.2023 з посиланням на джерело інформації ДП "Оператор ринку": https://www/oree.com.ua не підтверджує коливання ціни на електричну енергію за одиницю товару в сторону збільшення, а лише зазначає про рівень цін на електричну енергію в торговій зоні ОЕС України на ринку "на добу наперед" станом на 02.02.2023 та за липень 2023 року в цілому з визначенням різниці у відсотковому значенні.
Більше того, дія додаткової угоди №3 від 16.08.2023 поширюється на правовідносини, що виникли з 01.07.2023. При цьому законодавчі норми не містять обмеження щодо встановлення дії додаткової угоди до моменту її укладення. 
Водночас пунктом 13.2. Договору обумовлено, що Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Можливість зміни умов договору про постачання електричної енергії не раніше, ніж через 20 днів від дня надання Споживачу повідомлення визначено п. 3.2.4. ПРРЕЕ.
Зі змісту зазначених пунктів Договору та ПРРЕЕ слідує, що застосування нового тарифу можливе було не раніше, ніж через 20 днів від дня надання Споживачу відповідного повідомлення.
Оскільки укладенню додаткової угоди №3 передував лист відповідача 1 №969 від 10.07.2023 з повідомленням про застосування відповідних змін з 01.07.2023, тому ТОВ "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" порушено умови п. 3.2.4 ПРРЕЕ при укладенні Додаткової угоди №3 від 16.08.2023. 
Подальші ж спірні додаткові угоди містять посилання на відповідні цінові довідки ТПП, які не містять інформацію про динаміку ціни електричної енергії з прив`язкою до дати укладення Договору чи попередньої додаткової угоди, а лише зазначено середньозважені ціни за окремі місяці погодженого постачання з прив`язкою до попереднього місяця. 
Водночас Договір укладено 02.02.2023, а динаміку збільшення ціни визначено лише починаючи з липня 2023 року.
Отже, такі документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у ньому відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 19 Особливостей. Тому необхідність внесення зміни ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.
Додаткова ж угода № 11 від 26.01.2024 укладена без належного повідомлення (за 20 днів) Постачальником Споживача про зміну умов договору про постачання електричної енергії, що суперечить умовам п.13.3 та п. 3.2.4. ПРРЕЕ.
В свою чергу, додаткові угоди №№2-7, 11 є уже похідними від попередньої додаткової угоди №1 від 31.03.2023, зміни за якою суперечить п. 19 Особливостей (оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод, та як наслідок є незаконною).
Як уже суд зазначав вище, відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.
Враховуючи те, що додаткові угоди 1-7, 11 до Договору № 2 про постачання електричної енергії споживачу від 02.02.2023 укладені без належного документального обґрунтування в порушенням вимог п. 19 Особливостей, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вказаних додаткових угод недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України та про задоволення позову в цій частині.
Суд вважає слушними заперечення відповідачів, що практика Великої Палати Верховного Суду, наведена у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, щодо 10% обмеження ціни пропорційно коливанню ціни відповідного товару на ринку не може бути застосованою до правовідносин у даній справі, оскільки відповідні зміни було введено в дію лише Постановою КМУ №1067 від 01.09.2025 (набрання чинності з 04.09.2025), тобто відповідного обмеження не передбачав підпункт 2 пункту 19 Особливостей в редакції, що діяла на момент укладення спірних додаткових угод.
Однак у даному випадку відсутність належного документального підтвердження збільшення ціни на електроенергію є самостійною та достатньою підставою для визнання спірних додаткових угод недійсними, про що мотивовано судом вище.
Висловлені в судовому засіданні усні пояснення представниць відповідачів про обов`язок суду застосувати двосторонню реституцію у разі задоволення позову, на переконання суду, не мають правового підґрунтя.
Так, з висновків, які зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 вересня 2024 року у справі № 918/1043/21, слідує що для застосування двосторонньої реституції в разі визнання недійсним правочину відповідач у такому спорі не повинен заявляти окремої вимоги про повернення йому майна чи подавати зустрічний позов.
Загальні правила щодо правових наслідків недійсності правочинів сформульовані в статті 216 ЦК України, в частині першій якої вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Водночас повернення сторін до первісного стану внаслідок визнання недійсними додаткових угод лише повертає їх до умов Договору в частині первісно погодженої ціни з відповідним обсягом поставки як істотної умови договору. При цьому не створює інших наслідків за умови чинності основного Договору. 
Визначаючись щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 122301,29 грн, суд враховує таке.
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Враховуючи відповідні приписи законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача всього, що було отримано за додатковими угодами, які було визнані судом недійсними, а при проведенні відповідних розрахунків повинні братися ціни, встановлені сторонами в основному договорі.
Судом встановлено, що розрахунок надмірно сплачених коштів здійснювався позивачем на підставі ціни, що була погоджена сторонами в основному Договорі та відповідно до кількості спожитої електричної енергії за відповідний період.
Отже, позов в цій частині є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю в сумі 122301,29 грн.
Висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.
За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку задоволення позову у повному обсязі з вищенаведених мотивів. Поряд з цим викладені відповідачами заперечення по суті спору жодним чином не спростовують викладених судом мотивів щодо задоволення позову.
Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
Поряд з цим, враховуючи пояснення Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області щодо неможливості залучення органів державного фінансового контролю як позивачів, з посиланням на лист Державної аудиторської служби України №25-17/395-2019 від 27.06.2019, то суд бере до уваги, що Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 923/449/18, від 25 лютого 2021 року у справі № 912/9/20, від 25 червня 2024 року у справі № 918/760/23, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/778/23, від 20 лютого 2025 року у справі № 910/16372/21).
В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 12 112 грн покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів".
Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсними додаткові угоди до Договору №2 про постачання електричної енергії споживачу від 02.02.2023, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства Козятинської міської ради (код ЄДРПОУ 40571817) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (код ЄДРПОУ 44618065):
- № 1 від 31.03.2023;
- № 2 від 27.06.2023;
- № 3 від 16.08.2023;
- № 4 від 14.09.2023;
- № 5 від 05.12.2023;
- № 7 від 25.12.2023;
- № 11 від 26.01.2024.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (вул. Головна, буд. 187, м. Чернівці, 58005, код ЄДРПОУ 44618065) на користь Козятинської міської ради (вул. Героїв Майдану, 24, м. Козятин, Вінницька область, 22100, код ЄДРПОУ 23063121) безпідставно сплачені кошти за додатковими угодами в сумі 122301,29 грн.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (вул. Головна, буд. 187, м. Чернівці, 58005, код ЄДРПОУ 44618065) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 02909909) 12112 грн - витрат зі сплати судового збору.
5. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Примірник повного судового рішення надіслати Вінницькій обласній прокуратурі та учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 10 квітня 2026 р.

Суддя А.А. Тварковський  

віддрук. прим.:
1 - до справи.