Справа № 156/141/26
Провадження № 3/156/110/26
Рядок статзвіту 146

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Сектора поліцейської діяльності № 2 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одружного, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, 
за  ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),
учасники справи:
особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Закревський Ігор Васильович,
інший учасник дорожньо-транспортної пригоди – ОСОБА_2 ,
про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,
клопотань не надходило, відводів не заявлено,
в с т а н о в и в :
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
17.01.2026 року о 09:15 год. на автодорозі 030319 між населеними пунктами с. Соснина та с. Бубнів ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Peugeot 807 д.н.з. НОМЕР_2 не врахував безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати т/з, не врахував безпечного бокового інтервалу та не врахував дорожньої обстановки, що склалася, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом Mercedes 211 e220 д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП.
ІІ. Пояснення учасників справи
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він керував т/з на ділянці дороги Іваничі-Володимир та побачив автомобіль «Мерседес», який рухався назустріч з великою швидкістю. Щоб надати дорогу зустрічному автомобілю, адже розчищено дорогу було лише в межах на одне авто, ОСОБА_1 з`їхав у так званий "карман" і зупинив свій транспортний засіб, а водій т/з «Мерседес» почав гальмувати і при гальмуванні його занесло, внаслідок чого «Мерседес» пошкодив лівий бік автомобіля ОСОБА_1 .
Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Закревський Ігор Васильович в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно того дня він рухався т/з «Мерседес» на ділянці дороги Іваничі-Володимир, дорога була розчищена шириною для руху одного автомобіля. Підтвердив, що ОСОБА_1 з`їхав у "карман" і зупинив свій транспортний засіб, щоб його пропустити, однак, внаслідок неналежного стану дороги, яка не була належним чином розчищена від снігу, не "посипана", а покрита ожеледицею, відтак т/з ОСОБА_2 занесло, внаслідок чого ОСОБА_2 допустив зіткнення з т/з ОСОБА_1 і пошкодив лівий бік автомобіля останнього. Зазначив, що рухався з невеликою швидкістю, однак допустив зіткнення з об"єктивних причин, які не залежали від нього.
ІІІ. Джерела права та застосоване судом законодавство
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено в частинах 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом. При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає, що за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна настає адміністративна відповідальність.
ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суду надано докази, які досліджені в судовому засіданні:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 568711 від 17.01.2026 року, у яких викладено зміст і обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;
- рапорт від 17.01.2026 року № 595 про те, що 17.01.2026 року о 09:18 год між селами Соснина і Бубнів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох т/з;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.01.2026 у яких зазначає, що керував т/з та на ділянці дороги Іваничі-Володимир побачив автомобіль Мерседес, який рухався з великою швидкістю; щоб уникнути зіткнення ОСОБА_1 з`їхав у "карман", але при гальмуванні т/з Мерседес занесло і він пошкодив лівий бік автомобіля ОСОБА_1 , а тому уникнути дорожньо-транспортної пригоди не вдалось;
- схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.01.2026 року о 09 год 15 хв. на автодорозі 030319;
- інші документами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також стороною захисту надано та судом досліджено у судовому засіданні світлини з місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.01.2026 року о 09:15 год. на автодорозі 030319 між населеними пунктами с. Соснина та с. Бубнів. На світлинах зафіксовано стан дороги (вкрита снігом, розчищена одна смуга для руху автомобілів), розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди та механічні пошкодження обох автомобілів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Місце розташування Peugeot 807 д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП, яке ображене на фототаблицях, вказує на те, водій ОСОБА_1 зупинився на узбіччі дороги.
Суд розглядає справу в межах обвинувачення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення і не може перебирати на себе функцію уточнення обвинувачення, оскільки це буде порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідност. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією статті 12 4КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - передбачає адміністративну відповідальність.
Отже, умовами настання адмінвідповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожньогоруху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Крім того, враховуючи, що норма ст. 124 КУпАП, є бланкетною, тобто такою, що не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП, суд зобов`язаний ретельно з`ясовувати і зазначати у своєму рішенні, у чому саме полягає порушення, норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано водієм, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 13.1 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.11.2015 р. - у випадку дорожньо- транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожньогоруху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Крім того, неналежне встановлення причинно-наслідкового зв`язку у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю двох водіїв транспортних засобів прокурор вважає підставою для перегляду оскаржуваних рішень у зв`язку із невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року, в якому визнав, що виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожньогоруху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Це питання уже висвітлювалося Верховним Судом України при перегляді судових рішень. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14). У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожньогоруху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Отже, застосовуючи норми КК України за аналогією, під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце та наслідками.
Дослідивши в судовому засіданні наявні матеріали справи, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Закревського І. В., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , суд встановив, що ОСОБА_1 не порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, оскільки в момент дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль не рухався, а був зупинений, щоб дати проїзд для автомобіля, який рухався назустріч. Тобто, у діях ОСОБА_1 відсутній причинно-наслідковий зв`язок із настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.01.2026 року об 09:15 між населеними пунктами с. Соснина та с. Бубнів.
Виходячи із зазначеного вище, суд виснував, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
V. Судові витрати
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень. Такими статтями визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст. ст. 247, 284 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору із ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в :
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська