Справа№751/3227/25 
Провадження №2-адр/751/1/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року       місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К., 
при секретарі Решетник В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бондара Ярослава Олександровича про винесення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, третя особа старший інспектор Управління патрульної поліції у Чернігівській області ДПП Гагара Андрій Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В: 

У провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, третя особа старший інспектор Управління патрульної поліції у Чернігівській області ДПП Гагара Андрій Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі
Рішенням суду від 31.12.2025 адміністративний позов задоволено.
06.01.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бондара Я.О. про ухвалення додаткового рішення по справі, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 8 000,00 грн. На підтвердження таких витрат, позивачем було додано: договір про надання правничої допомоги від 03.04.2025, акт виконаних робіт щодо надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 03.04.2025.
Заява мотивована тим, що рішенням суду від 31.12.2025 було задоволено позов, однав в рішенні не було вирішено питання щодо відшкодування судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з наданням правової допомоги.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.
Представником Департаменту патрульної поліції України через систему «Електронний суд» 19.02.2026 подано клопотання, в якому просять зменшити розмір судових витрат на правову допомогу з 8 000 грн до 5 000 грн.
На підставі ч. 4 ст.229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали заяви та надані до неї докази на підтвердження вимог позивача про відшкодування судових витрат, приходить до наступного висновку.
Згідно частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Як зазначено у ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Витрати на професійну правничу допомогу регулюються ст. 134 КАС України.
При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 4ст. 134 КАС України).
Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5ст. 134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 (справа №826/856/18).
Отже, приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.2,3 ст.30 вищевказаного Закону).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятійстатті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування не відповідності заявлених витрат цим критеріям.
Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій, які обумовили витрати адвокатом його робочого часу:
- юридична консультація, з аналізом правової ситуації, визначенням стратегії захисту та наданням рекомендацій – 2 год.; 
- збір, систематизація та вивчення документів, необхідних для підготовки та подання позову – 3 год.;
- підготовка та складання позовної заяви з урахуванням норм чинного законодавства та судової практики – 4 год;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву, правовий аналіз доводів відповідача, консультація з клієнтом - 2 год.;
- підготовка та подання відповіді на відзив з обґрунтуванням позиції позивача – 2,5 год.;
- підготовка та подання заяви про прискорення розгляду справи – 1 год.;
Загальна вартість послуг становить 8 000 грн.
Згідно п.4.3 Договору про надання правничої допомоги від 03.04.2025при розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п.4.1 даного договору враховується час, витрачений представником Товариства, при цьому вартість роботи представника Товариства оплачується з розрахунку 550 грн за годину роботи. Представники Товариства надають юридичну допомогу, передбачену умовами даного Договору, клієнту в робочий час. 
Постановою Верховного Суду (Касаційного адміністративного суду) від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20 вказано, що відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься в постанові об`єднаної палати Верховного Суду (Касаційного господарського суду) від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19..
Враховуючи наведене вище, суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії та, виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена позивачем сума в розмірі 8 000 гривень є необґрунтованою, оскільки є неспівмірною з реальним обсягом правової допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та не відповідає критерію реальності таких витрат та засадам розумності і справедливості.
За таких обставин, беручи до уваги розмір ціни позову, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, докази на підтвердження понесених витрат, а також доводи клопотання відповідача про зменшення витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми 5 000 гривень, оскільки такий розмір суд вважає пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність та об`єм справи.
Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на зазначене та згідно із ч.1 ст.139 КАС України судові витрати на правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції. 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.132-134,139,252,255 КАС України, суд, 
В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бондара Ярослава Олександровича про винесення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    Ю.К. Овсієнко