Справа № 527/437/26 
провадження 2/527/581/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 березня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого – судді Левицької Т.В.,
за участі секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», яка подана представником позивача - Паладич Аліною Олександрівною, до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
16 лютого 2026 року представник позивача звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначила, що 16.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір №2167190, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 Кредитного договору ТОВ «СВЕА ФІНАНС» надало позичальнику кредит в сумі 13000 грн строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1 відсоток в день, яка застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «СВЕА ФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника № НОМЕР_1 . Згодом відповідач звернувся до ТОВ «Селфі кредит» шляхом вчинення дій у відповідному розділі ІТС товариства і ініціював внесення змін до договору в частині збільшення суми кредиту в загальній сумі до 16500 грн. Згідно додаткової угоди відповідачу були надані додаткові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника.Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
30.09.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-39/25, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступає (передає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-39/25 від 30.09.2025, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2167190 складає 56965 грн.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №2167190 від 16.03.2025 становить: заборгованість по тілу - 16500 грн, заборгованість по відсотках - 32215 грн, пеня - 8250 грн, загальна заборгованість - 56965 грн.
Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 56965 грн та витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою судді від 23.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у заяві адресованій суду просила проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судового виклику за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
16 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 2167190 (далі по тексту Договір № 2167190), який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х331. Відповідно до Договору № 2167190 сума (загальний розмір) кредиту складає 13000 грн (п. 1.2.), строк кредиту 360 днів (п.1.3.), періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.4.), стандартна процентна ставка 1 відсоток в день (п.1.5.1.) (а.с.9-15, 15 на звороті).
28.03.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №2167190 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», згідно умов якого відповідач отримав додатково кредит у сумі 3500 грн. (а.с. 19-21).
ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Вказана обставина підтверджується листами №20250930-10035 та №20250930-10034 від 30.09.2025 надавача платіжних послуг ТОВ «Пейтек», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного Банку України (а.с. 37,38).
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексуУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Таким чином, судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором.
30.09.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу №01.02-39/25 відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило право вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до боржників зазначених у Реєстрі Боржників (а.с.39-45, 45 на звороті).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-39/25 від 30.09.2025, до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором № 2167190 до ОСОБА_1 в загальній сумі заборгованості 56965 грн, з яких: сума основного боргу за кредитом 16500 грн, сума нарахованих процентів 32215 грн, сума штрафних санкцій 8250 грн (а.с.54).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Як зазначено в ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №2167190 від 16.03.2025 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» на підставі договору факторингу.
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 складеного ТОВ«СВЕА ФІНАНС» станом на 16.03.2025 заборгованість за кредитним договором становить: 16500 грн за тілом кредиту, 32215 грн заборгованість за відсотками, 8250 грн штрафні санкції, а всього 40893,00 грн (а.с.34-36).
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 16500 грн - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 32215 грн - заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що розмір відсотків встановлений умовами договору відповідає ЗУ «Про споживче кредитування».
З розрахунку заборгованості за договором №2167190 від 16.03.2025, станом на 30.09.2025, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 16500 грн, заборгованість за процентами становить 32215 грн (а.с.34-36).
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 16500 грн зобов`язання з їх повернення та сплати відсотків у розмірі встановленому договором не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 16500 грн - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 32215 грн - заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення 8250 грн пені, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаногозобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості пені за кредитним договором №2167190 від 16.03.2025 в розмірі 8250 грн нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором №2167190 від 16.03.2025 пені в розмірі 8250 грн до задоволення не підлягають.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України,з відповідачана користьпозивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 56965 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 48715 грн, що становить 85,51 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2276,61 грн, що складає 85,51 % від 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 на користь Товариства зобмеженою відповідальністю«СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 37616221 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №2167190 від 16.03.2025 в загальній сумі 48715 гривень, з яких:
16500 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту),
32215 грн - заборгованість за нарахованими відсотками.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства зобмеженою відповідальністю«СВЕА ФІНАНС» судовий збір у сумі 2276,61 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, вул.Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ: 37616221);
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Суддя   Т. В. Левицька